Справа № 183/7215/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/7215/16
№ 2-а/183/56/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Гончарової С.Є., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Смик С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинення дій,

встановив:
23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (Магдалинівський відділ з питань призначення та перерахунку пенсій) щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 , пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визнати дні виїзду в зону відчуження з 08 квітня 1987 року по 25 травня 1987 року; зобов`язати Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (Магдалинівський відділ з питань призначення та перерахунку пенсій) призначити ОСОБА_2 , пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13 грудня 2016 року, тобто з дня настання права на призначення пенсії та провести її нарахування та виплату за минулий період в повному обсязі.

В обґрунтування позову посилається на те, що він - ОСОБА_2 , 1964 року народження, має загальний трудовий стаж на час звернення до відповідача більше 25 років. З 08 квітня 1987 року по 25 травня 1987 року у складі військової частини № НОМЕР_1 він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має категорію 2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_2 , виданим 20 березня 2012 року та перереєстрованого у відповідності до вимог законодавства України. Його участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС також підтверджується копією архівної довідки № 60185 від 21 грудня 2011 року Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, згідно якої приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08 квітня 1987 року по 25 травня 1987року. Після досягнення віку, з якого він має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 06 грудня 2016 року він звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та подав документи у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. Відповідач листом від 20 грудня 2016 року № 563/06/13 відмовив в призначенні пенсії, оскільки неможливо встановити дні виїзду в зону відчуження, в зв`язку з відсутністю записів в архівах Міністерства оборони. Вважаючи відмову протиправною та такою, що порушує норми чинного законодавства звернувся із позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, вказуючи на те, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Вказав, що після 9 квітня 1987 року, його з 25 бригади передислоковано до 26 бригади, в складі якої він на машині їздив до зони відчуження та засипав ліс піском 13 днів. Один день виїздив у складі 25 бригади в зону на могильник.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на законність та обґрунтованість дій відповідача. Зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження днів його перебування в зоні відчуження. Вказав на не надання позивачем документів, встановлених законом для підтвердження його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який показав суду, що неодноразово бачив ОСОБА_1 , який виконував роботу водія. Бачив на станції в с. Оране в місці дислокації військової частини. Військова бригада, в якій проходив службу позивач перебувала 40 днів біля зони відчуження.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_3 с від 20 березня 2012 року. Сторонами визнано, що станом на 24 жовтня 2016 року позивач мав загальний трудовий стаж більше 25 років.

Встановлено, що 06 грудня 2016 року позивач звернувся до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 12 від 20 грудня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки з наданих документів не можливо встановити кількість днів виїзду до зони відчуження.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16 грудня 2015 року "Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" та Додатку № 2 до неї, Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області та Управління Пенсійного фонду України в Магдалинівському районі Дніпропетровської області реорганізовано шляхом утворення Новомосковського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Суд приходить до висновку, що відмова в призначенні пенсії позивачу необґрунтована, з наступного.

У відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

На підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 10 років. Які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років.
Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 60185 від 21 грудня 2011 року, по архівних документах в/ч № 34102, встановлено, що ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08 квітня 1987 року (наказ № (344)98) по 2 травня 1987 року. Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): маршрут лельов могильник: квітень 14 (один день). Протяжність робочого дня не вказана. Командування в в/ч НОМЕР_1 з 12 травня 1987 року з 12 травня 1987 року по 25 травня 1987 року. Документи в в/ч НОМЕР_4 знаходяться на зберіганні в ЦАМОРФ (м. Подільськ, Московська область). В наказі командира в/ч НОМЕР_5 на вибуття значиться: Зона № 1 міст 2 дні, зона № 3 міст 11 днів (без розпису по дням). Отримав дозу опромінення 6, 10 рентген.

Як вбачається з військового квитка позивача, останній з 08 квітня по 25 травня 1987 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Доза опромінення 7, 144 рентген.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", с. Лелів віднесене до зони відчуження.

Враховуючі докази, досліджені в судовому засіданні, пояснення свідків, суд приходить до висновку, що позивач в період з 08 квітня 1987 року по 25 травня 1987 року виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в складі військової частини працював у зоні відчуження 14 днів (1 день 14 квітня 1987 року, 2 дні міст зони № 1, 11 днів зони № 3), в зв`язку з чим, має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, у відповідності до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, з урахуванням ст.88 КАС України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору та відсутні докази понесення сторонами судових витрат, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 163 КАС України, суд -

постановив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинення дій задовольнити.

Визнати неправомірними дії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Новомосковське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, у відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13 грудня 2016 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова в повному обсязі складена 14 квітня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов