Справа № 127/12991/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/12991/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

19 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення компенсації за завдану моральну шкоду,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення компенсації за завдану моральну шкоду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.02.2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що 06.02.2017 року ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду в порядку ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_2 до начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області у якій позивач просить:

- визнати бездіяльність начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду скарги позивача від 14.04.2016 року незаконною;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розглянути скаргу від 14.04.2016 року, надавши обґрунтовану відповідь на всі порушені у ній питання та надати доручення підлеглим особам негайно здійснити розшук належних ОСОБА_3 транспортних засобів, тимчасово затримати такі транспортні засоби і доставити на спеціальний майданчик чи стоянку, про що повідомити Староміський ВДВС Вінницького міського управління юстиції;

- стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, на підставі ст. 267 КАС України, подати у місячний строк, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, звіт про виконання цього судового рішення.

Як з'ясовано судом першої інстанції, під час дослідження позовних вимог даного позову, а також бази даних програми "Діловодство спеціалізованого суду", в даній програмі містяться відомості про те, що у справі № 127/10878/16-а ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області у якій позивач просила:

- визнати бездіяльність начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду скарги позивача від 14.04.2016 року незаконною;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розглянути скаргу від 14.04.2016 року, надавши обґрунтовану відповідь на всі порушені у ній питання та надати доручення підлеглим особам негайно здійснити розшук належних ОСОБА_3 транспортних засобів, тимчасово затримати такі транспортні засоби і доставити на спеціальний майданчик чи стоянку, про що повідомити Староміський ВДВС Вінницького міського управління юстиції;

- стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, на підставі ст. 267 КАС України, подати у місячний строк, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, звіт про виконання цього судового рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.12.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням у справі №127/10878/16-а ОСОБА_2 16.01.2017 року подала апеляційну скаргу на постанову від 26.12.2016 року.

Крім того, суд першої інстанції також зазначає, що під час дослідження інформації, що міститься в системі "Діловодство спеціалізованого суду" з'ясовано, що в даній програмі містяться відомості про те, що у справі № 127/16250/16-а ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України у Вінницькій області у якому позивач просила:

- визнати бездіяльність начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду скарги позивача від 14.04.2016 року незаконною;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розглянути скаргу від 14.04.2016 року, надавши обґрунтовану відповідь на всі порушені у ній питання відповідно до чинного законодавства;

- стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України;

- зобов'язати начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Державної казначейської служби України у Вінницькій області, на підставі ст. 267 КАС України, подати у місячний строк, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, звіт про виконання цього судового рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.20.2016 року у задоволенні позовних вимог у справі № 127/16250/16-а відмовлено повністю.

Суд першої інстанції, вважаючи, що предмети та підстави даного адміністративного позову та позовів у адміністративних справах № 127/16250/16-а та № 127/10878/16-а є ідентичними та спрямовані на захист того самого порушеного права, дійшов висновку, щодо необхідності залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В розумінні пункту 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах - адміністративний позов.

Частиною 1 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Підстави для залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі передбачені ст. 155 КАС України.

Відповідно до п. 3 статті 155 суд залишає позовну заяву без розгляду якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказана підстава може застосовуватися, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є тотожна адміністративна справа, тобто: 1) спір у такій справі виник між тими самими сторонами; 2) спір у справі стосується одного й того самого предмета; 3) позов у справі заявлений з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий висновок щодо застосування норм права (п. 2 ч. І ст. 205 ЦПК України, яка у цій частині по суті є тотожною п. 3 ч. 1 ст.155 КАС України), викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-1133цс15. Тому, відповідно до положень ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Щодо виникнення спору між тими самими сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зі змісту поданого позову ОСОБА_2 у справі № 127/10878/16-а вбачається, що відповідачами у цій справі є Начальник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

Разом з тим зі змісту поданого адміністративного позову ОСОБА_2 у справі №127/12991/16-а вбачається, що відповідачами у цій справі є Начальник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Державна казначейська служба України.

Тобто позови повністю не збігаються за складом учасників процесу, що саме по собі вже виключало залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст.155 КАС України.

Щодо тотожності предметів спору колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту як поданих ОСОБА_2 до суду позовів, так і постановлених у вказаних справах судових рішень вбачається, що якщо предметом спору у справах № 127/10878/16-а, №127/12991/16-а було серед іншого визнання бездіяльності начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду скарги ОСОБА_2 від 14.04.2016 року незаконною, водночас, у справі № 127/16250/16-а крім того зазначено - визнання дій цієї ж посадової особи незаконними.

Крім того, у справі № 127/12991/16-а, № 127/16250/16-а позивач просила зобов'язати Державну казначейську службу України на підставі ст. 267 КАС України подати у місячний строк, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, звіт про виконання цього судового рішення, водночас у справі № 127/10878/16-а позивач просила покласти такий обов'язок на Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

Щодо тотожності підстав позовів колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту поданих позивачем адміністративних позовів, і постановлених у вказаних справах судових рішеннях вбачається, що якщо обґрунтовуючи свої вимоги у справах №127/10878/16-а, № 127/12991/16-а позивач посилалась лише на незаконну бездіяльність начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо розгляду її скарги від 14.04.2016 року, то у справі № 127/16250/16-а крім того - на незаконні дії цієї ж посадової особи.

Виходячи з аналізу змісту вказаних адміністративних позовів та наведених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що предмет спору не співпадає з предметом позову в інших справах, вказані позовні вимоги не ідентичні, тому підстави для відмови у відкритті відсутні.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята ухвала не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Статтею 204 КАС України зазначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення компенсації за завдану моральну шкоду скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 квітня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.