Справа № 285/5933/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Київ К/800/21656/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,
розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 3 лютого 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року,

встановив:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, у якому просив визнати неправомірним рішення Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області щодо неприйняття до виконання виконавчого листа, виданого 27 серпня 2007 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі № 2-960/07, зобов`язати відповідача прийняти до виконання вказаний виконавчий документ.
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 3 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області по поверненню виконавчого листа від 27 серпня 2007 року у справі № 2-960/07. Зобов`язано відповідача прийняти до виконання виконавчий лист від 27 серпня 2007 року у справі № 2-960/07 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 вартості відсутнього речового майна у розмірі 4303,69 гривень.
У касаційній скарзі Новоград-Волинське управління Державної казначейської служби України Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 3 лютого 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2007 року № 2-960/07 ОСОБА_1 видано виконавчий лист від 27 серпня 2007 року, за яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати йому речове майно на суму 4303,69 гривень, а в разі відсутності такого стягнути на користь позивача його вартість.
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 16 вересня 2013 року вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки на речовому складі військової частини НОМЕР_1 речове майно для видачі військовослужбовцям на погашення заборгованості згідно встановленого переліку відсутнє, а стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ здійснюється органами Державної казначейської служби України у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Листом начальника Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області від 19 вересня 2013 року № 04-08.1/2717 на підставі пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, виконавчий лист повернуто позивачеві.
Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що дії відповідача щодо повернення виконавчого листа у справі № 2-960/07 є незаконними.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
У відповідності до пункту 3 цього Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Міністерства фінансів України, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
З огляду на зазначене державні виконавці позбавлені можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими боржниками є державні органи, а тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.
Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову з огляду на те, що виконавчий документ у цій справі має виконуватися органом Казначейства, в якому обслуговується боржник, а тому дії відповідача щодо повернення виконавчого листа є протиправними.
Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області залишити без задоволення.
Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 3 лютого 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.