Справа № 813/404/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року № 813/404/17

о 13 год., 37 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, в складі головуючий суддя Гавдик З.В., судді Клименко О.М., судді Мартинюк В.Я., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кеннер-Україна», представник ОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України, представник ОСОБА_2
пропро скасування рішення, зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кеннер-Україна» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просило:

- Скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 27 грудня 2016 року за №28219/6/99-99-07- 01-04-15-ВПП «Про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу»;

- Зобов'язати Державну фіскальну службу України вчинити дії, необхідні для зміни основного місця обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кеннер-Україна», шляхом переведення його на облік до Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області шляхом внесення до електронних реєстрів та баз даних відповідної податкової інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно п. 1 розділу III Порядку, структурний підрозділ ДФС України, за яким закріплено функцію моніторингу результатів супроводження великих платників податків, до 15 жовтня поточного року надсилає (поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення) кожному платнику податків, якого включено до Реєстру ВПП, повідомлення про включення такого платника податків до Реєстру ВПП на наступний рік за формою № 1-ВПП.

В порушення вказаної правової норми податковим органом Повідомлення ДФС України від 27.12.2016 року за №28218/6/99-99-07-01-04-15-ВПП про включення ТОВ «Кеннер-Україна» до Реєстру великих платників податків на 2017 рік було надіслано лише 04.01.2017 року, що підтверджується штампом установи поштового зв'язку на конверті.

13.01.2017 року позивач отримав лист Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України за №510/10/28-10-48-09-0013 від 04.01.2017 року «Щодо обліку платежів». Згідно штампу на конверті установи поштового зв'язку, згаданий лист надісланий товариству лише 08.01.2017 року. При цьому в тексті цього ж листа вказується, що облік надходжень платежів до Державного бюджету, а також єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування здійснюватиметься на казначейські рахунки, відкриті для Львівського управління Офісу ВПП ДФС, починаючи з 01.01.2017 року.

Оскільки повідомлення про включення підприємства до Реєстру ВПП на наступний календарний рік надійшло позивачу 13.01.2017 року, позивач був позбавлений наданих йому прав щодо вибору контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, оскільки не мало змоги подати заяву за формою № 1-ОПП до 15.11.2016 року. Позивачу до січня 2017 року взагалі не було відомо про його включення до Реєстру великих платників податків.

Додатком 2 до Порядку, затверджено форму № 1-ВПП повідомлення про включення до Реєстру великих платників податків, яка передбачає зворотній бік повідомлення з переліком контролюючих органів, що здійснюють супроводження великих платників податків. Однак в отриманому позивачем повідомленні про включення до Реєстру великих платників податків взагалі відсутній зворотній бік повідомлення всупереч затвердженої форми.

Позивач не мав змоги подати заяву за формою № 1- ОПП до 15.11.2016 року з вини відповідача, оскільки саме повідомлення про включення до Реєстру великих платників податків отримано після винесення оскаржуваного рішення від 27 грудня 2016 року за №28219/6/99-99-07-01-04-15-ВПП «Про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу».

ДФС України не мало підстав для винесення оскаржуваного рішення, оскільки визначені п. 3 розділу III Порядку строки не могли бути дотримані з вини відповідача, ТОВ «Кеннер-Україна» взагалі не було відомо про необхідність вчинення таких дій.

У повідомленні ДФС України від 27.12.2016 року за №28218/6/99-99-07-01-04-15-ВПП про включення ТОВ «Кеннер-Україна» до Реєстру великих платників податків на 2017 рік підставою включення до вказаного Реєстру зазначається критерій, який не був передбачений Податковим кодексом України станом на 27.12.2016 року, яким датовані вищевказане повідомлення та оскаржуване рішення №28219/6/99-99-07-01-04-15-ВПП «Про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу».

Оскаржуване рішення ДФС України від 27 грудня 2016 року за №28219/6/99-99- 07-01-04-15-ВПП «Про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу» щодо ТОВ «Кеннер-Україна», у зв'язку з начебто невиконанням ТОВ «Кеннер- Україна» абзацу 4 пункту 64.7. статті 64 глави 6 розділу II Податкового кодексу України, є безпідставним, неправомірним та таким, що не відповідає чинному законодавству України і спростовується наданими товариством письмовими доказами.

З боку відповідача відбулося грубе порушення прав та інтересів позивача, яке спричинило неможливість вибору контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, неможливість дотримання вимог абз. 3 п. 64.7. ст. 64 Податкового кодексу України та п. 3 розділу III Порядку формування Реєстру великих платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 жовтня 2015 року № 911, неможливість підготувати працівників бухгалтерії та посадових осіб товариства до нових форм податкової звітності, неможливість вивчення специфічних законодавчих норм, що регулюють діяльність великого платника податків. Окрім того, внаслідок неправомірних дій податкового органу ТОВ «Кеннер-Україна» кілька днів не могло здійснювати господарсько-фінансову діяльність, подати податкову та статистичну звітність, зареєструвати податкові накладні тощо.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові докази та пояснення, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченнях, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, що загальна сума податків і зборів, сплачених ТОВ «Кеннер - Україна» до державного бюджету за відповідний період, становить 32 млн. грн. (984 тис. грн. - податкові платежі, 31,1 млн. грн. - платежі, сплачені на митниці), що відповідає критеріям, встановлених п.п. 14.1.24. п. 14.1. ст. 14 ПК України у редакції чинній на момент затвердження реєстру ВПП на 2017 рік.

Наказом ДФС України від 26.12.2016 року за № НОМЕР_1 «Кеннер - Україна» включено до Реєстру ВПП на 2017 рік та опубліковано на офіційному веб-порталі ДФС України.

Після включення платника податків до Реєстру ВПП та отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про таке включення платник податків зобов'язаний стати на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр, (абз. 3 п. 64.7 ст. 64 Податкового кодексу).

Після отримання повідомлення центрального органу державної податкової служби про включення до Реєстру ВПП платник податків зобов'язаний стати на облік у спеціалізованому органі державної податкової служби, вказаному у повідомленні, що здійснює податкове супроводження ВПП, з урахуванням можливості самостійного визначення ним найзручнішого місця обліку в одному із спеціалізованих органів державної податкової служби.

Якщо великий платник податків самостійно не став на облік у спеціалізованому органі державної податкової служби, центральний орган державної податкової служби має право самостійно прийняти рішення про зміну основного місця обліку та перевести його на облік у спеціалізовані чи інші органи державної податкової служби, (п. п 20.1.25 п.20.1 ст. 20 ПК)

З огляду на стислі терміни, згідно п.п. 20.1.25. п. 20.1. ст. 20, абз. 4 п. 64.7. ст. 64 ПК України та п. 10.22. Порядку обліку платників податків, ДФС прийнято рішення про зміну основного місця обліку та переведення позивача на облік у спеціалізовані чи інші органи державної податкової служби, що здійснює супроводження великих платників податків та є територіально найближчим до місця реєстрації ТОВ «Кеннер - Україна» від 27.12.2016 року за №28219/6/99-99-07-01 -04-15 ВПП.

ТОВ «Кеннер - Україна» є великим платником податків згідно п.п. 14.1.24. п. 14.1. ст. 14 ПК України, якого включено до Реєстру ВПП на 2017 рік, затвердженого наказом ДФС України від 26.12.2016 №1036.

Скасування рішення від 27.12.2016 року за №28219/6/99-99-07-01-04-15-ВПП не відміняє обов'язок великого платника податків стати на облік до контролюючих органів, що супроводжує ВПП, з початку календарного року, на який сформовано Реєстр.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила суд в задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

27.12.2016 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення за №28219/6/99-99-07- 01-04-15-ВПП «Про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу», яким позивача включено до Реєстру великих платників податків на 2017 рік.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, ПК України із змінами і доповненнями в редакції на час прийняття спірного рішення, КАС України.

Згідно п.п. 14.1.24. п. 14.1. ст. 14 ПК України, великий платник податків - юридична особа, у якої обсяг доходу від усіх видів діяльності за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує п'ятсот мільйонів гривень або загальна сума сплачених до Державного бюджету України податків за платежами, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, за такий самий період перевищує дванадцять мільйонів гривень.

Згідно п. 64.7. ст. 64 цього ж Кодексу, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, визначає порядок обліку платників податків у контролюючих органах та порядок формування Реєстру великих платників податків на відповідний рік з урахуванням критеріїв, визначених цим Кодексом для великих платників податків.

У разі включення платника податків до Реєстру великих платників податків на нього поширюються особливості, визначені цим Кодексом для великих платників податків.

Після включення платника податків до Реєстру великих платників податків та отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, про таке включення платник податків зобов'язаний стати на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр.

Щодо великих платників податків, які самостійно не стали на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про зміну основного місця обліку та переведення їх на облік у контролюючі органи, що здійснюють супроводження великих платників податків.

У разі відсутності за місцем реєстрації великого платника податків контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, облік такого платника податків за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, здійснюється або територіально найближчим контролюючим органом, що здійснює супроводження великих платників податків, або іншим контролюючим органом.

У разі прийняття рішення про переведення великого платника податків на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган відповідні контролюючі органи зобов'язані протягом 20 календарних днів після прийняття такого рішення здійснити взяття на облік/зняття з обліку такого платника податків.

Великий платник податків, щодо якого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийнято рішення про переведення на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган, після взяття його на облік за новим місцем обліку зобов'язаний сплачувати податки за місцем попереднього обліку у контролюючих органах, а подавати податкову звітність та виконувати інші обов'язки, передбачені цим Кодексом, за новим місцем обліку.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог про протиправність спірного рішення з наступних підстав:

Згідно розділу ІІІ Порядку формування Реєстру великих платників податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 жовтня 2015 року N 911, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2015 року за N 1395/27840:

1. Структурний підрозділ ДФС України, за яким закріплено функцію моніторингу результатів супроводження великих платників податків, до 15 жовтня поточного року надсилає (поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення) кожному платнику податків, якого включено до Реєстру ВПП, повідомлення про включення такого платника податків до Реєстру ВПП на наступний рік за формою N 1-ВПП, наведеною в додатку 2 до цього ж Порядку.

2. Головні управління ДФС в областях, місті Києві та Центральний офіс:

1) після отримання Реєстру ВПП проводять роз'яснювальну роботу з великими платниками податків, які не перебувають на обліку в контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків, щодо виконання вимог Кодексу в частині обов'язковості переведення на облік до таких контролюючих органів, порядку такого переведення та забезпечують взяття на облік / зняття з обліку платників податків у відповідних контролюючих органах;

2) до 20 листопада поточного року інформують засобами електронного зв'язку структурний підрозділ ДФС України, за яким закріплено функцію моніторингу результатів супроводження великих платників податків, про подання/неподання заяв про зняття з обліку / взяття на облік у відповідних контролюючих органах платниками податків, яких включено до Реєстру ВПП на наступний календарний рік;

3) до 03 січня року, на який сформовано Реєстр ВПП, інформують засобами електронного зв'язку структурний підрозділ ДФС України, за яким закріплено функцію моніторингу результатів супроводження великих платників податків, про зняття з обліку / взяття на облік у відповідних контролюючих органах платників податків, яких включено / не включено до Реєстру ВПП.

3. Великі платники податків, які не обліковуються в контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків, зобов'язані не пізніше 15 листопада поточного року подати заяви за формою N 1-ОПП (додаток 6 до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року N 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за N 1562/20300) до одного з контролюючих органів, наведених на зворотному боці повідомлення про включення підприємства до Реєстру ВПП на наступний календарний рік.

4. Щодо великих платників податків, які не подали до відповідного контролюючого органу заяви за формою N 1-ОПП у визначений пунктом 3 цього розділу строк, ДФС України приймає рішення про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу.

Рішення ДФС України про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу надсилаються (поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення) великим платникам податків, які не подали в установлені терміни заяву про взяття на облік до відповідного контролюючого органу, за формою N 2-ВПП, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

5. ДФС України має право приймати рішення про зміну основного місця обліку та переведення на обслуговування до контролюючих органів за їх місцезнаходженням тих платників податків, які не включені до Реєстру ВПП на наступний календарний рік, перебувають на обліку в контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків, і які самостійно не перейшли на облік до контролюючих органів за своїм місцезнаходженням (крім випадків, коли стосовно платника податків прийнято рішення про припинення).

Згідно п. 10.22. Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року N 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року N 462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 р. за N 503/25280, якщо відповідно до критеріїв, визначених підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I, та згідно з пунктом 64.7 статті 64 глави 6 розділу II Податкового кодексу України в установленому порядку платника податків включено/не включено до Реєстру великих платників податків на наступний рік, внаслідок чого змінюється основне місце обліку платника податків, контролюючі органи здійснюють переведення такого платника податків до/з контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, з урахуванням таких особливостей:

1) великий платник податків зобов'язаний стати на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку бюджетного періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр великих платників податків.

Дії контролюючих органів та платників податків після затвердження Реєстру великих платників податків визначені розділом III Порядку формування Реєстру великих платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 жовтня 2015 року N 911, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2015 року за N 1395/27840;

2) у разі реорганізації великого платника податків шляхом злиття, приєднання, перетворення новоутворений платник податків (правонаступник) за його заявою (форма N 1-ОПП) може бути переведений на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, за основним місцем обліку великого платника податків - попередника.

У разі зміни місцезнаходження, пов'язаної із зміною адміністративно-територіальної одиниці, платника податків, який зарахований до категорії великих платників податків, такий платник податків може бути переведений на обслуговування до іншого контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку наступного бюджетного періоду (календарного року), у якому проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження. Зняття з обліку / взяття на облік великого платника податків проводиться за заявою (форма N 1-ОПП) відповідно до загальних процедур, визначених цим Порядком;

3) платник податків, який перебуває на обліку в контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, та не включений до Реєстру великих платників податків на наступний календарний рік, переводиться на облік до контролюючого органу за його місцезнаходженням з початку нового бюджетного періоду (календарного року), крім випадків, коли стосовно платника податків прийнято рішення про припинення. Зняття з обліку / взяття на облік такого платника податків проводиться за заявою (форма N 1-ОПП) або на підставі рішення Центрального контролюючого органу про зміну основного місця обліку та переведення на обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням платника податків;

4) дані про взяття на облік платника податків, якого включено / не включено до Реєстру великих платників податків та відомості щодо якого містяться в Єдиному державному реєстрі, передаються до Єдиного державного реєстру у день взяття на облік у контролюючому органі за новим місцем обліку із зазначенням дати та номера запису про взяття на облік, найменування та ідентифікаційного коду контролюючого органу, у якому платника податків взято на облік.

Контролюючий орган за попереднім місцем обліку платника податків, включеного / не включеного до Реєстру великих платників податків, здійснює передачу облікової справи платника податків до контролюючого органу за новим місцем обліку у 10-денний строк з дня взяття на облік за новим місцем обліку.

З системного аналізу вищевказаних вимог законодавства платник податків, який відповідає критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I, та згідно з пунктом 64.7 статті 64 глави 6 розділу II Податкового кодексу України підлягає обовязковому включенню до Реєстру великих платників податків на наступний рік.

Факт того, що позивач у 2016 році відповідав критеріям, визначених підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I, та згідно з пунктом 64.7 статті 64 глави 6 розділу II Податкового кодексу України, позивачем не спростовано, а відповідачем підтверджено відповідною інформацією по підприємствах, які за період ІІ півріччя 2015 року І півріччя 2016 року сплати до Державного бюджету податків та зборів понад 12 млн. грн. (копія якої є у справі).

На думку суду, процедурні порушення включення позивача до Реєстру великих платників податків на 2017 рік, про які вказує позивач, не спростовують правомірність спірного рішення Державної фіскальної служби України від 27 грудня 2016 року за №28219/6/99-99-07- 01-04-15-ВПП «Про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, чи іншого контролюючого органу», оскільки позивач відповідав критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I, та згідно з пунктом 64.7 статті 64 глави 6 розділу II Податкового кодексу України, відповідно правомірно включений до Реєстру великих платників податків на 2017 рік.

Крім цього, процедурні порушення про які вказує позивач не є в причинно-наслідковому звязку виконання відповідачем свого обовязку щодо включення позивача до Реєстру великих платників податків на 2017 рік.

Відповідно позовні вимоги в частині скасування спірного рішення задоволенню не підлягають.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині зобов'язати відповідача вчинити дії, необхідні для зміни основного місця обліку позивача, шляхом переведення його на облік до Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, оскільки позивача правомірно включено до Реєстру великих платників податків на 2017 рік.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем не переконують в правомірності спірного рішення.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із врахуванням повноважень суду згідно ст. 162 КАС України, адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 21.04.2017 року.

Головуючий суддя Гавдик З.В.

Суддя Клименко О.М.

Суддя Мартинюк В.Я.