Справа № 653/3136/16-а
Суддя: Шарко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/3136/16-а
Провадження № 2-а/653/12/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
11 квітня 2017 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шарко Н.А.,
секретаря Тимашової Т.А.,
представника позивача - Целуйко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови,
встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову №1516 від 14 липня 2015р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 березня 2016р. від представника відділу Державної виконавчої служби, ОСОБА_2 дізнався про стягнення з нього штрафу, згідно постанови №1516 від 14 липня 2015р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Вказує, що викладені у постанові факти не відповідають дійсності, оскільки жодних дій щодо ухилення від отримання повістки не вчиняв, про необхідність явки до військкомату не знав. Під час складання протоколу, його розгляду присутній не був. Вказує, що працівниками військкомату було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим винесена постанова підлягає скасуванню, як незаконна.

У судовому засіданні позивач пояснив, що позовні вимоги підтримує. Зазначив, що жодних викликів чи повісток з вимогою з`явитись до військкомату не отримував. Протокол про притягнення його адміністративної відповідальності був складений у його відсутність. Про час та місце розгляду протоколу повідомлений не був, а дізнався лише від державного виконавця про необхідність сплатити штраф. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його у відсутність особи, яка притягується до відповідальності є порушенням права на захист, у зв`язку з чим просила позовні вимоги задовольнити, та скасувати постанову як не законну.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що позовні вимоги не визнають. Так, зазначив, що 07 липня 2015р. позивач повинен був з`явитись до Генічеського РВК, однак останній від явки ухилився, у зв`язку з чим 13 липня 2015р. відповідальним виконавцем Генічеського РВК ОСОБА_3 у присутності позивача та свідків було складено протокол за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, відносно позивача. Оскільки, ОСОБА_2 відмовився від підпису та пояснень у протоколі, він був зачитаний у слух, та повідомлено, що розгляд протоколу відбудеться 14 липня 2015р. о 10 год. За наслідком розгляду протоколу військовим комісаром було винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним та накладення на нього стягнення. Зазначає, що постанова є законною, а тому підстави для її скасування відсутні, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015р. було оголошено про часткову мобілізацію у три черги протягом 210 днів з дня набрання чинності вказаним Указом.

ОСОБА_2 , згідно вимог вищевказаного Закону є військовозобов`язаним, та підпадав під мобілізацію.

06 липня 2015р. відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Генічеського райвійськкомату Саньковим М.В., було складено акт про відмову в отриманні повістки на збірний пункт для проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності до військової служби за мобілізацією.

Зі змісту вказаного акут вбачається, що відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Генічеського РВК ОСОБА_3 06 липня 2015р. о 16 год. 45 хв., за адресою: Херсонська область, смт. Новоолексіївка, територія вугільного складу, ОСОБА_2 , було доведено вимоги Закону України «Про Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015р. і наказано районним військовим комісаріатом прибути на збірний пункт Генічеського РВК 07 липня 2015р. о 08 год. Для проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності до військової служби за мобілізацією. Зазначений акт було складено у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

08 липня 2015р. відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Генічеського РВК Саньковим М.В. на ім`я військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 складено рапорт, про те, що при врученні повістки на 07 липня 2015р. військовозобов`язаний ОСОБА_2 відмовився від її отримання, про що був складений акт, та 07 липня 2015р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.

У подальшому, 13 липня 2015р., відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Генічеського РВК Саньковим М.В. у присутності двох свідків ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 було складено протокол за №113 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , за те, що він 07 липня 2015р. не з`явився до Генічеського РВК, чим порушив вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Особа, щодо якої було складено вказаний протокол від підпису та дачі пояснень відмовилась, у зв`язку з чим вказаний протокол було прочитано в голос. Також, зазначений протокол містив відомості про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14 липня 2015р. о 10 год. в каб. №5.

За наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 було прийнято постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами КАС України, КУпАП, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зі змінами та доповненнями.
Відповідно до ст. 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи зокрема, про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про неявку на виклик у військовий комісаріат, (статті 210, 210 1, 2111). Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні, районні у місті, міські чи міськрайонні військові комісари.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації, громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).

Таким чином, для притягнення до відповідальності за неявку до військового комісаріату під час проведення мобілізації, мають бути наявні докази отримання особою відповідної повістки з зазначенням мети прибуття до військового комісаріату.

Втім, у даній справі відсутні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, а саме відомості про вручення повістки до військового комісаріату.

Так, судом встановлено, що ніякої повістки про виклик у військовий комісаріат особисто ОСОБА_2 не отримував, про що свідчить повістка про виклик, у якій, у розділі «Розписка», відсутній підпис особи.

Зі слів свідка ОСОБА_3 , та письмових документів, вбачається, що 06 липня 2015р. відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Генічеського РВК Саньковим М.В. ніби то вживались дії для вручення повістки ОСОБА_2 з вимогою з`явитись до Генічеського РВК 07 липня 2015р. для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії, та у зв`язку з відмовою останнього від отримання було складено акт у присутності двох свідків.

Однак, суд критично оцінює вказаний акт, оскільки свідки, які зазначені у акті є працівниками військкомату, що свідчить про їх зацікавленість у даній справі.

Згідно ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а - також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 254,256 КУпАП, оскільки його копія особі не вручалась, такий складався не у присутності особи.

Пояснення свідка ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки останній є зацікавленою особою. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що особи у присутності яких складено вказаний протокол №113, також являються працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не дає підстав суду об`єктивно встановити істину по справі, оскільки вказані особи, можуть бути також зацікавлені у розгляді справи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , останній жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримав, жодних актів та протоколів у його присутності складено не було, прав та обов`язків йому ніхто не роз`яснював.

Згідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, повістка про виклик особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до розгляду справи, в які зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Про місце і час розгляду адміністративної справи позивача не повідомлено, справу розглянуто за його відсутності чим позбавлено його права ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

У той же час органом (посадовою особою) який розглядав протокол про адміністративне правопорушення не додержано вимог ст. 278 КУпАП, зокрема не досліджено чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУПАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно позивача та приймаючи оскаржувану постанову за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем порушено приписи ст.ст.278,280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Про проходження медогляду в зазначеній статті Закону не вказано, тоді як в постанові №1516 зазначено, що саме за порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, оспорювана позивачем постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням вимог КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов`язку і витребує необхідні докази.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова №1516 від 14 липня 2015 року не відповідає вимогам закону, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: вина ОСОБА_2 у вчиненні порушень вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 210-1 КУПАП не доведена, і не ґрунтується на доказах, що могли бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому вказана постанова є незаконною і її слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд
постановив:

позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову №1516 від 14 липня 2015р. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Н. А. Шарко