Справа № 675/69/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/69/17

Головуючий у 1-й інстанції: Трасковський С.Л.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

18 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: не з'явилася,

представника відповідача: Лебедюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірним рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію за вислугою років,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірним рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію за вислугою років.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивачв судове засідання не з'явилася про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач в період з 02.07.1991 року по 08.04.2000 року була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Сахнівське» с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області. Зазначені записи скріплені відбитком печатки КСП «Сахнівське». Разом з тим, під вказаними записами відсутні підписи керівника та бухгалтера КСП «Сахнівське».

В той же час, судом, на підставі архівних довідок архівного відділу Ізяславської районної державної адміністрації за вих.№Г-62/04-07 від 15.03.2016 року, №Г-78/04-04 від 22.02.2017 року та №Г-76/04-04 від 21.02.2107 року, встановлено, що рішенням правління колгоспу ім. Орджонікідзе с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області за 1991 рік надано роботу вихователя в дитячому садку ОСОБА_3, а також рекомендовано зборам уповноважених колгоспників прийняти її в члени колгоспу, а рішенням загальних зборів працюючих членів КСП «Сахнівське» (протокол №3 від 08.04.2000 року) позивача виведено зі складу членів вказаного КСП.

Відповідно ж до архівної довідки архівного відділу Ізяславської РДА за вих.№Г-77/04-04 від 22.02.2017р. в 1992 році на базі колгоспу ім. Орджонікідзе с. Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області було створено КСП «Сахнівське».

Крім того, робота на посаді вихователя з 1991 по 2000 роки доводиться і стажевою книгою ОСОБА_3 за 1985-2000 роки, а також довідками ТОВ СГП «Агро-Віста» (яке є правонаступником КСП «Сахнівське», що не заперечується відповідачем) від 24.03.2016 року №334 та від 17.02.2017 року №412, в яких зазначено, що позивач з 1991 по 2000 роки працювала на посаді вихователя дитячих ясел та виконувала встановлені мінімуми людино-днів, крім часу її перебування в декретній відпустці.

Допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_4, який з 12.07.1982 року по 13.05.1992 року обіймав посаду голови колгоспу ім. Орджонікідзе, а з 28.01.1995 року по 08.04.2000 року - голови КСП «Сахнівське», ОСОБА_5, яка на протязі 1991 - 2000 років була членом колгоспу ім. Орджонікідзе та КСП «Сахнівське» с. Сахнівське Ізяславського району та працювала на посаді завідуючої дитячими яслами, ОСОБА_6, яка з 10.05.1991 року по 08.04.2000 року була членом КСП «Сахнівське» та працювала у дитячому садку, а також ОСОБА_7, яка з 1991 року по 1992 рік обіймала посаду секретаря Сахновецької сільської ради, а з 1992 по 2001 роки - посаду голови вказаної сільської ради, показали, що ОСОБА_3 дійсно була прийнята в липні 1991 року в члени КСП «Сахнівське» на посаду вихователя дитячих ясел, а в квітні 2000 року звільнена з вказаної посади в зв'язку із реформуванням даного підприємства.

Більше того, зазначені вище обставини також підтверджуються актом перевірки достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії №244 від 11.08.2016 року, складений Білогірським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Відповідно ж до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2). За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3). За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (п.18).

Що стосується посилання відповідача на той факт, що в трудовій книжці ОСОБА_3 відсутні підписи керівника та бухгалтера КСП «Сахнівське» під записом про прийняття на її роботу, то суд приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р., трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (п.1.1.). Також відповідно до п.2.4. Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). В той же час, пунктом 4.2. зазначеної Інструкції встановлено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Також Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці РСР від 20.06.1974 року №162, яка діяла до прийняття в 1993 році Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу чи звільнення вносяться адміністрацією підприємства (п.2.3.); при звільненні працівника всі записи про роботу та заохочення, внесені в трудову книжку, завіряються підписом керівника чи спеціально уповноваженої ним особи та засвідчуються печаткою (п.4.1.)

Тобто на працівника не покладається обов'язок заповнення трудової книжки, всі записи вносяться власником або уповноваженим ним органом. А тому найманий працівник не може нести будь-яких негативних наслідків в разі неналежного виконання своїх обов'язків роботодавцем.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, підтверджені зазначеними доказами, до спеціального стажу роботи ОСОБА_3 слід зарахувати роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві "Сахнівське" с.Сахнівці Ізяславського району Хмельницької області на посаді вихователя дитячих ясел з 02.07.1991 року по 08.04.2000 року.

Також відповідачем не зараховано до спеціального стажу роботи, який надає право на пенсію за вислугу років, період перебування ОСОБА_3 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25.01.1993 року по 31.12.1994 року в зв'язку із відсутністю в протоколах засідання правління КСП «Сахнівське» відомостей про надання позивачу вказаної відпуски.

Відповідно до ст.179 Кодексу законів про працю України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, жінкам надавались відпустки по вагітності і родам тривалістю 70 календарних днів до родів і 56 - після родів, а також частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років.

Згідно вимог ст.181 КЗпП України, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Час перебування позивача у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, в тому числі з 25.01.1993 року по 31.12.1994 року, підтверджується свідоцтвом про народження сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомостями стажевої книги ОСОБА_3 за 1985-2000 роки, де зазначено, що з жовтня 1992 до березня 1995 року вона знаходилась в «декреті», довідками ТОВ СГП «Агро-Віста» від 24.03.2016 року №334 та від 17.02.2017 року №412, в яких зазначено відомості про перебування позивача в 1993, 1994 роках в «декретній відпустці», а також показами зазначених вище свідків, які підтвердили перебування ОСОБА_3 у зазначеній відпустці в 1993 та 1994 роках.

Таким чином, дії відповідача щодо зарахування часу роботи позивача в колективному сільськогосподарському підприємстві «Сахнівське» з 02.07.1991 року по 08.04.2000 року за фактичною тривалістю без урахування факту вироблення встановленого мінімуму людино-днів по даному господарству, в тому числі без врахування періоду її перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року являються протиправними.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 квітня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.