Справа № 592/11375/16-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2017 року м. Київ К/800/11475/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду міста Суми від 20 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача про зменшення щомісячного довічного грошового утримання з 90% до 86%.

Постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 20 січня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження відповідача №813415 від 24 листопада 2016 року про зменшення позивачу щомісячного довічного грошового утримання з 90% до 86%.

Судами встановлено, що постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року №1515-VIII позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Сумської області у відставку, наказом голови Апеляційного суду Сумської області від 15 вересня 2016 року №91-ос позивача звільнено з посади судді цього суду 15 вересня 2016 року у зв'язку із поданням заяви про відставку. Стаж роботи позивача на посаді судді складав 23р. 11 міс. 15 днів, на посадах прокуратури/слідчого складу - 5р. 8 міс 4 дні, військова служба - 2р. 10 днів.

Розпорядженням відповідача від 24 листопада 2016 року №813415 позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 86%.

При цьому відповідачем до стажу судді не враховано період проходження позивачем строкової військової служби протягом 1977-1979 років (2р. 8 днів), 50 % періоду навчання в Харківському юридичному інституті з 1 вересня 1981 року по 1 липня 1985 року (1р. 11 міс), робота з 27 січня 1987 року по 29 вересня 1992 року у прокуратурі на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, прокурора (5р. 8м. 1 день).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до пункту 11 Розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законом України від 12 лютого 2015 року Верховна Рада України виклала у новій редакції Закон України «Про судоустрій і статус суддів», статтею 135 якою також не передбачено врахування до стажу роботи судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання періоду проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому навчальному закладі та час роботи у прокуратурі, проте відповідач не врахував, що як розділ XIII Перехідних положень, так і пункт 11 цього розділу Закону України «Про судоустрій та статус судців» в редакції від 7 липня 2010 року не втратив чинність і діяв до 1 жовтня 2016 року.

Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що перелік посад, що зараховується до стажу роботи на посаді судді, що визначений статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є вичерпним.

Проте із вказаними доводами відповідача погодитись не можна з огляду на те, що відповідно до пункту 11 Розділу XIII Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 7 липня 2010 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Крім того, згідно статей 58, 64 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи викладене, гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що зазначено Конституційним Судом України у рішеннях від 8 червня 2016 року №4-рп/2016, від 3 червня 2013 року №3-рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду міста Суми від 20 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець