Справа № 824/556/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 824/556/16-а
Провадження № 2-а/727/51/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Чернівецької міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 13.04.2016 року він звернувся до Чернівецької міської ради із запитом на інформацію на підставі і в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», в якому просить надати інформацію скільки службових житлових приміщень знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування та Чернівецької міської ради станом на квітень 2016 року, скільки службових житлових приміщень передано в користування громадянам, а також, про кількість службових житлових приміщень, що є вільними станом на квітень 2016 року, у формі витягу з журналу обліку службових жилих приміщень за останні п'ять років. У відповідь на запит на інформацію Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради надіслав лист № С-54/03/01 від 22.04.2016 року, в якому була вказана інформація про те, що виконавчий комітет Чернівецької міської ради в період з 2012 р. по квітень 2016 року прийняв рішення про надання статусу службового житла в кількості 101 квартирам, які належать підприємствам, організаціям та установам. Вказує, що станом на квітень 2016 р. вільних квартир, які мають статус службового житла немає, в відносно надання витягу із журналу обліку службових жилих приміщень за останні п'ять років зазначили, що надати його немає можливості, у зв'язку з наявністю в ній інформації, яка містить відомості, що становлять службову інформацію та персональні дані громадян. Вважає, що відповідач не надав неповну інформацію по питаннях, які були поставлені у запиті на інформацію від 13.04.2016 року та безпідставно відмовив у її наданні. Відмова відповідача надати повну інформацію є незаконною, а обгрунтування його позиції є неналежним, оскільки він має гарантоване право на свободу одержувати інформацію; просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з»явився, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи відомостей про поважність причини неявки суду не надав, натомість у наданих суду запереченнях просили відмовити в задоволені позову позивача.

Вивчивши обставини позову, доводи заперечення, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заперечення, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України відповідно до ст. 59 п.10 Закону України «Про місцеве самоврядування», визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 6 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст.11 КАС України, розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вимогами частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 13.04.2016 року звернувся до Чернівецької міської ради із запитом на інформацію на підставі і в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», в якому посилаючись на ст.ст.1, 13, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати інформацію відносно кількості службових житлових приміщень, які знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування та Чернівецької міської ради, станом на квітень 2016 року, та скільки службових житлових приміщень було передано у користування громадянам, а також, кількість вільних службового житлових приміщень станом на квітень 2016 року у формі витягу з журналу обліку службових жилих приміщень за останніх п'ять років (а.с.7).

Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради було надано відповідь № С-54/03/01 від 22.04.2016 року, що виконавчий комітет Чернівецької міської ради в період з 2012 р. по квітень 2016 року прийняв рішення про надання статусу службового житла в кількості 101 квартирам, які належать підприємствам, організаціям та установам. Станом на квітень 2016 р. вільних квартир, які мають статус службового житла немає. Стосовно надання витягу з журналу обліку службових жилих приміщень за останніх п'ять років, надати немає можливості, у зв'язку з наявністю в ній інформації, яка містить відомості, що становлять службову інформацію та персональні дані громадян (а.с.8). Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації регулює Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13 січня 2011 року. Відповідно до статті 1 ч.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Вищий адміністративний суд України в постанові Пленуму від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначив, що судам потрібно мати на увазі, що Закон «Про доступ до публічної інформації» передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Таким чином, законом прямо заборонено відмовляти у наданні інформації про прізвища, імена і по батькові осіб, які отримали службове житло, яке перебуває у державній чи комунальній власності.

Вимогами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, 2) інформація, що запитується, належить до категорії (інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону та частиною 2 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» чітко передбачає, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Пунктом 31 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міським радам надані виключні повноваження прийнята рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, земель яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення цих меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантоване право на свободу одержувати інформацію. Відмова відповідача надати повну інформацію становить порушення цієї норми, оскільки така відмова не була необхідною у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції.

Таким чином, аналіз вищенаведених доказів в їх сукупності в співмірності з означеними нормами права, свідчить про те, що Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а саме інформації про кількість службових житлових приміщень, що є вільними станом на квітень 2016 року у формі витягу з журналу обліку службових жилих приміщень за останніх п'ять років, а відтак заявлені позовні вимоги обгрунтовані, оскільки відповідачем не в повному обсязі надано було відповідь на запит листом № С-54/03/01 від 22.04.2016 року (а.с.9).

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно з частиною 1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов не в повному спростовують обставин викладених в позові

Відповідно до ст. 66 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 24, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 2, 6, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 66, 71, 86, 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним надання Чернівецькою міською радою неповної інформації та відмову у її наданні на запит ОСОБА_2 від 13 квітня 2016 року.

Зобов'язати Чернівецьку міську раду надати повну інформацію на запит ОСОБА_2 від 13 квітня 2016 року.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а особами які не були присутні при проголошенні постанови суду в той же термін з дня отримання її копії.

Суддя Слободян Г.М.