Справа № 263/16511/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Киян Д.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року справа № 263/16511/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2017 року у справі № 263/16511/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_3 (далі відповідач), в якому просив скасувати постанову серії ПС3 № 094832 від 21 грудня 2016 року та закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 1-3).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2017 року у справі № 263/16511/16-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 094832 від 21.12.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасовано та провадження у справі закрито (а.с. 32-33).

Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважають, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи (а.с. 36-40).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС3 № 094832 від 21.12.2016 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», державний номер НОМЕР_1, 21.12.2016 року о 22.00 год., на перехресті біля будинку 35 по пр. Металургів, в Жовтневому районі міста Маріуполя, почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме поєднання червоного та жовтого сигналів, чим порушив пп. 8.7.3 ґ, та 8.7.3 є ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно п. 8.7.3ґ ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.7.3є ПДР України поєднання жовтого і червоного сигналів світлофора забороняє рух і попереджує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідальність згідно з ч. 2 ст.122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист, що в свою чергу є суттєвим порушенням прав позивача.

Колегія суддів не може погодитися з наведеним висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції № 1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення такого правопорушення.

Таким чином, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення ПСЗ № 094832 від 21.12.2016, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, то у такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Обґрунтовуючи право позивача на отримання юридичної допомоги, суд першої інстанції посилається на ст. 268 КУпАП, яка встановлює права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів наголошує, що ПСЗ № 094832 від 21.12.2016 повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що саме тільки рішення суду щодо порушення інспектором права позивача на захист не виключає факту вчинення правопорушення позивачем, а також настання адміністративної відповідальності за адміністративний проступок.

Колегія суддів також звертає увагу на наступне.

По-перше: позивач поставив свій підпис в постанові про те, що його було ознайомлено із змістом ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП.

По-друге: жодних клопотань в письмовому вигляді (в тому числі про перенесення розгляду справи), окрім залишення пояснень, які були додані до постанови, позивач не заявляв.

По-третє: позивач скористався наданими йому правами, що передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - ним було надано відповідні пояснення по справі, а також подано позов до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про оскарження постанови, що чітко свідчить про те, що право на оскарження постанови також використано ним в повному обсязі.

Щодо посилань позивача про неможливість отримати правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обовязок патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику на місці розгляду адміністративної справи надання правової допомоги, в тому числі обовязок надання «телефону довіри», на який посилається в своїх поясненнях позивач. Крім того, як вбачається з відеозапису, який був оглянутий судом апеляційної інстанції, позивач ніяких ані письмових, ані усних зауважень щодо порушення працівниками поліції його права на захист не робив.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення дії поліцейських були правомірними та такими, що не порушували права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено позов.

Колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалення нової постанови.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2017 року у справі № 263/16511/16-а задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2017 року у справі № 263/16511/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4