Справа № 718/21/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/21/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мізюк В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівцях Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правапорушення,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року позивач звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці ОСОБА_3 про визнання дій інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії АР № 089756 від 26 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними; визнання постанови серії АР № 089756 від 26 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До початку розгляду справи від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки він знаходиться у відрядженні. Враховуючи, що жодних доказів на підтвердження обставин, вказаних у клопотанні, позивач не надає, суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, 26 грудня 2016 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 089756 від 26.12.2016 року за порушення п. п. 8.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 122 КУпАП, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач зазначає, що ОСОБА_2 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.30 "Стоянка для інвалідів", чим порушив п. п. 8.5 Правил дорожнього руху.

В силу вимог п. 8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

З додатку 2 до Правил дорожнього руху судом встановлено, що розмітка 1.30 встановлює стоянку для інвалідів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, зазначена стаття передбачає відповідальність за порушення розмітки проїзної частини доріг.

Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Чинне законодавство передбачає такі адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, як: попередження; штраф; штрафні бали; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; громадські роботи; виправні роботи; адміністративний арешт; арешт з утриманням на гауптвахті.

Із системного аналізу вказаних норм встановлено, що тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, до складу адміністративного правопорушення входить, зокрема суб'єктивна сторона, що охоплює вину, мотив та мету поведінки правопорушника.

Як встановлено судом першої інстанції з досліджених відеозаписів нагрудної камери та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 підходив до автомобіля марки "Ford Kuga", державний номерний знак НОМЕР_1, який був припаркований на стоянці для інвалідів.

Стаття, за порушення якої притягають до відповідальності позивача, передбачає порушення розмітки проїзної частини доріг, яка полягає у безпосередньому вчиненні відповідних дій, тобто паркування автомобіля на цьому місці, особою - суб'єктом правопорушення. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що саме позивач припаркував автомобіль на дане місце, не маючи на це відповідного права, оскільки не є особою, визнаною у встановленому порядку інвалідом, відповідачем не надано. Більше того, допитаний у судовому засіданні свідок, який є інспектором поліції, зазначив, що безпосереднього факту, як автомобіль заїжджав, припарковувався та хто був за кермом на той момент, він не бачив.

Таким чином, систематизовуючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що в діях позивача - ОСОБА_2, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівцях Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5