Справа № 219/1750/17
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1750/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Сьоміної О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_3 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій, який уточнив представник позивач та остаточно просить суд визнати незаконними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати їй пенсії з 1 грудня 2016 року; зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити призначену їй пенсію з 1 грудня 2016 року.

Позов мотивований тим, що позивач у 2011 році вийшла на пенсію, яку отримувала у ПФУ Микитівського району м. Горлівки. Після того, як почалися бойові дії з м. Горлівки вона виїхала до м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області де подала у грудня 2014 року всі необхідні документи та почала з січня 2015 року отримувати призначену їй пенсію у Бахмутському об'єднаному управління ПФУ Донецької області. Також вона отримала довідку № від 23.12.2014 року, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Протягом двох років їй неодноразово блокували виплати пенсії з різних причин, її виплату вона поновлювала, але через нетривалий час її знову блокували. З 01 грудня 2016 року їй в черговий раз припинили виплату пенсії з невідомих причин у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися 01.02.2017 року з письмовою заявою до начальника Бахмутського об'єднаного управління ПФУ в Донецькій області за роз'ясненнями з цього приводу. З відповіді їй стало відомо, що у зв'язку з проведенням в листопаді 2016 року чергового інформаційного обміну з органами соціального захисту по її пенсійній справі з 01.12.2016 року автоматично прописалась особливість «Переселенець не зареєстрований». Крім того їй необхідно перереєструватися в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації. Тому для оформлення подання про призначення (відновлення) виплати пенсії, їй необхідно надати до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву встановленого зразку, оригінал та копію довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи. Вважає дії відповідача щодо припинення їй виплати пенсії з грудня 2016 року такими, що порушують її конституційні права, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, надавши пояснення про те, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як така, електронна пенсійна справа якої взята на облік 01.10.2014 року, та якій було виплачено заборгованість з виплати пенсії за період з 01.07.2014 року по 31.10.2014 року. Ствердила, що після цього щомісяця пенсія позивачеві виплачувалась 16 числа кожного місяця до грудня 2016 року. Зазначила, що виплата пенсії була призупинена з 01.12.2016 року у зв'язку з непредставленням необхідних документів з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509. У зв'язку із проведенням в листопаді 2016 року чергового інформаційного обміну з органами соціального захисту населення по пенсійній справі позивача 01.12.2016 року автоматично здійснилась заміна особливості із кодом 94 «Переселенець зареєстрований» на 93 «Переселенець не зареєстрований» тому виплати пенсії з грудня 2016 року була призупинена, про що позивачу листом за №30/Г-01-01-08 від 09.02.2017 року Управлінням була надана відповідь, а саме вказана причина призупинення, та роз'яснено право звернутися до Управління із заявою про поновлення пенсії. Також зауважила, що додаткові вимоги для внутрішньо переміщених осіб передбачені для підтвердження того, що особа жива, оскільки існують численні факти нарахування пенсії померлим. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, попередня назва установи - Артемівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області, як отримувач пенсії.

Так, ОСОБА_3, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про витребування пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в Микитівському районі міста Горлівки Донецької області. На виконання цієї заяви, 01 жовтня 2014 року електронна пенсійна справа взята на облік та виплачено заборгованість з виплати пенсії за період з 01.07.2014 року по 31.10.2014 року в розмірі 3796,00 грн. У подальшому пенсія виплачувалась щомісяця 16 числа в період до 30 листопада 2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що з 01 грудня 2016 року нарахування та виплату позивачеві пенсії припинено.

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч.3 цієї виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Установлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати ОСОБА_3 пенсії не приймалося.

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що позивач перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, як переміщена особа у зв'язку з проведенням антитерористичної операції відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене також підтверджується представленою представником позивача довідкою від 23.12.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.11). Термін дії довідки неодноразово продовжувався. Місцем проживання особи вказано: АДРЕСА_1.

Водночас суд зауважує, що згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються , зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відтак, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та пов'язане з правом мирно володіти своїм майном.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_3 пенсії з 1 грудня 2016 року та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_3 призначену їй пенсію з 1 грудня 2016 року є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_3 пенсії з 1 грудня 2016 року.

Зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 призначену їй пенсію з 1 грудня 2016 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н