Справа № 212/1905/17-а
Суддя: Козлов Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1905/17-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Козлова Ю.В.

при секретарі Мельник К.В.

за участю представника відповідача Нагорної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо відмови в розрахунку пенсії за віком, в порядку ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) з 21.02.2017 та зобов'язання УПФУ здійснити розрахунок пенсії за віком з 21.02.2017 і в подальшому, із застосуваннясередньої заробітної плати ( доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові виплати, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії -2016 рік - у розмірі 3764,40 грн. та виплачувати належний розмір пенсії.

Позов мотивовано тим, що він перебуває на обліку в Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 1994 року та отримує пенсію за вислугу років в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992. У зв'язку з досягненням пенсійного віку 21.02.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних підставах. З відповіді управління від 02.03.2017 дізнався, що при призначені йому пенсії за віком УПФУ було використано схему нарахування, яка використовується при перерахунку раніше призначених пенсій та застосовано показник заробітної плати за 2007 рік. Вважає дії відповідача неправомірними, тому що він набув право на отримання пенсії за Законом№1058-IVвід 09.07.2003у 2015 році та вперше звернувся із заявою про її нарахування 21.02.2017, а тому не може мати статус особи, переведеної з одного виду пенсії на інший. Зазначає, що він вважає, що пенсія призначена за віком на пільгових умовах на підставі Закону України Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 і пенсія за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№1058-IV від 09.07.2003 р., це різні види пенсії, та за призначенням пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Відповідно, розрахунок пенсії повинен здійснюватись за приписами ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№1058-IV від 09.07.2003 р.,: із застосуванням показника середньої заробітної плати ( доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, а саме 2016 рік у розмірі 3764,40 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала та пояснила, що Управління Пенсійного Фонду діяло відповідно до чинного законодавства. Так, за її ствердженням, 21.02.2017р. позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії, зокрема переведення з одного виду пенсії на інший -з пенсії за вислугою років на пенсію за віком. Пунктом 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою ПФУ від 25.11.2005 за №22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Враховуючи вищезазначене, управлінням за результатами розгляду заяви позивача від 21.02.2017 прийнято рішення (розпорядження) від 22.02.2017 №800 про переведення його на інший вид пенсії -пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, порядок та умови здійснення переведення з одного виду пенсії па інший визначені лише частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка не містить будь яких застережень щодо її застосування до пенсій призначених лише в межах даного Закону, зокрема:

переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви та підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійною фонд). При переведенні з одного виду пенсії па інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» без застосування показників середньої заробітної плати ( доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються у порядку, встановленому абзацом першим цього пункту, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески , за 2007 рік. Оскільки переведення з одного виду пенсії на інший та перерахунок пенсії є тотожними за порядком їх проведення, то застосування положень ч. 1 Постанови Кабінету міністрів України від 23.04.2012 №327 « Про підвищення рівня соціального захисту населення» при переведенні з одного виду пенсії на інший є обґрунтованим та правомірним.

Середня заробітна плата ( дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовується лише для розрахунку пенсії при її первинному призначені відповідно до положень частини 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому на думку представника відповідача вимоги ОСОБА_2 щодо здійснення розрахунку пенсії за віком з 21.02.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за календарний рік, що передує року звернення при призначення пенсії - за 2016 рік у розмірі 3764,40 грн. є безпідставними. Просять в задоволенні вимог відмовити.

Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 01.11.1994 року та отримував пенсію у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

21.02.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до рішення ( розпорядження) від 22.02.2017 № 800, Криворізьким північним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Відповідно до заяви ОСОБА_2, відповідачем 02.03.2017 було надано роз'яснення, щодо розрахунку його пенсії. У відповідності до відповіді відповідача пенсія позивача була розрахована з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Аналогічна норма закріплена і у ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003№ 1058-IV, а саме: особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Так, позивач має право на отримання двох видів пенсій за різними законами - за вислугу років, як особа, яка проходила військову службу, відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992№ 2262-XII, та за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"від 09.07.2003 № 1058-IV .

Позивач набув право на отримання пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV, оскільки досяг передбаченого віку, має достатній страховий стаж та перебуває на обліку у відповідача.

При цьому слід зазначити, що переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV проводиться в межах одного закону, а у цьому законі передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника.

У таких випадках і застосовується правова норма ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IVщодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У даному випадку позивач, отримуючи пенсію за одним Законом, звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за іншим Законом.

У своїх запереченнях відповідач вказує про те, що під час підрахунку заробітку для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік у розмірі 1197, 91 грн. Також Управління посилається на норми ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і зазначає про те, що позивач вже перебував на обліку у Пенсійному фонду та отримував пенсію, а тому вважає таку процедуру переведенням з одного виду пенсії на інший і не розглядає її як нове призначення пенсії.

Але слід зазначити, що дані заперечення є безпідставними та такими, що не засновані на вимогах діючого законодавства, оскільки позивач, отримуючи пенсію на підставі ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", просив призначити йому пенсію за віком на підставі ст.26, 27ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, а не перевести його на пенсію за віком у межах одного Закону.

Тобто,за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV позивач звернувся вперше.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Як вбачається з письмових доказів по справі, відповідачем були ототожнені поняття: "перехід/переведення" та "призначення", вид пенсії по ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та різні види пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією ч.3 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України і у постанові від 09.06.2015 року (справа № 21-550а14), в якій дійшов висновку про права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії, які до цього отримували пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992№ 2262-XII.

Також позицію, щодо застосування частини третьої ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ Верховний Суд України висловлював, у справі №21-612а14, постанова в якій ухвалена 31.03.2015 року. В цій постанові він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення, осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV такій особі, показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до положень ч.1 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV саме органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках.

Абзацом 2 ч.3 ст.24 зазначеного Закону передбачено, що коли сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Проте відсутність відповідної доплати до суми страхових внесків не є підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу зазначеного періоду, оскільки абзацом 3 ч. 3 ст.34 цього Закону визначено, що у разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Частина 1 ст. 244-4 КАС України встановлює, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, наведений висновок Верховного Суду України є обов'язковим для відповідача, як суб'єкта владних повноважень, який застосовує у своїй діяльності зазначені нормативно-правові акти.

Таким чином оскільки ОСОБА_2 сплачував страхові внески у спірні періоди, тобто їх не зарахування до страхового стажу, у порядку передбаченому вищенаведеною нормою, є протиправним.

Виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства, у позивача достатньо підстав для призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2014-2016 роки на підставі ст. 26, 27,40 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV, а тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,7,128,158-163 КАС України, відповідними нормами Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV, «Про пенсійне забезпечення осі, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»від 09.04.1992 № 2262-XII,суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 в розрахунку пенсії за віком, в поряду ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) з 21.02.2017р.

Зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 розрахунок пенсії за віком з 21.02.2017 року і в подальшому, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії - за 2016 рік у розмірі 3764,40 грн. та виплачувати ОСОБА_2 належний розмір пенсії.

Стягнути з Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів.

У разі, якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя: Ю. В. Козлов