Справа № 821/1229/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1229/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури управління агропромислового розвитку Білозерської РДА Херсонської області ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування державної реєстрації нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури управління агропромислового розвитку Білозерської РДА Херсонської області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 та з урахуванням збільшених позовних вимог просила суд:

- визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру (загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м.), розташовану за адресою: м. Херсон, вул. ОСОБА_5 ОСОБА_6АДРЕСА_1, здійснену 21.07.2016 року державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія ХТБ № 294, виданого 16.08.2000 року Херсонською товарною біржею «ОСОБА_1 -Его»;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4 № 30606647 від 25.07.2016 року про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру № 134 (загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м.) у м. Херсоні Херсонської області по вулиці Академіка ОСОБА_6, будинок 18 корпус 2 (номер запису про право власності 15551407).

- стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2016р. під № 15551407 відповідачем з вчинено запис про право власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру загальною площею 35,4 кв.м., за адресою: м. Херсон, вул. ОСОБА_5 ОСОБА_6АДРЕСА_1. Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу, серія ХТБ № 294, виданий 16.08.2000 року Херсонською товарною біржею "Альтер-Его". При цьому, позивач зазначив, що вказана квартира є спадковим майном після смерті 02 березня 2016 року її тітки ОСОБА_7 Зазначені дії відповідача вважає протиправним у зв'язку з тим, що договір нотаріально не посвідчений, не зареєстрований в бюро технічної інвентаризації.

Також зазначив, що в матеріалах реєстраційної справи міститься копія заява ОСОБА_2, яка підписана її представником ОСОБА_8, про реєстрацію виникнення права власності, яка не містить дати та часу її подання, номер корпусу будинку, в якому розташована квартира. Державним реєстратором Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4, окрім державної реєстрації 21.07.2017 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 17775115, прийнято рішення за № 30606647 від 25.07.2016 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2

Позивач вказував, що в матеріалах реєстраційної справи відсутній документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, натомість міститься копія квитанції № 54 від 20.07.2016р. про прийом від ОСОБА_9 140 грн. як платіж населення, позивач вважає, що дана квитанція не є документом, що підтверджує сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації ОСОБА_2

В матеріалах реєстраційної справи міститься Інформація з Державного реєстру прав власності від 25.07.2016р, згідно якого за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. На думку позивача, це свідчить, що незважаючи на відсутність в реєстрі права власності на квартиру як у ОСОБА_7 так і у ОСОБА_2, відповідач прийняв незаконне рішення про реєстрацію з відкриттям розділу/ реєстру права власності за ОСОБА_2

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що 21.07.2016 ним зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру (загальною площею 35,4 кв. м., житловою площею 17,7 кв.м.), розташовану за адресою: м. Херсон, вул. ОСОБА_5 ОСОБА_6АДРЕСА_1. Державна реєстрація, на думку відповідача, вчинена в межах норм чинного законодавства. Щодо посилання позивача на норми Цивільного кодексу, що діяв на час укладання договору купівлі - продажу, вказав, що вважає їх недоречними, оскільки вказані норми стосуються житлового будинку. Вказав, що законодавством передбачено, що угоди, які укладено на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Третя особа заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , вказуючи що позивачем не обґрунтовано належним чином, що державний реєстратор при внесенні інформації у державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяження вийшов за межі своїх повноважень або допустив порушення законодавства. Зазначив, що у державного реєстратора при винесенні рішення про реєстрацію речового права на майно в державному реєстрі речових прав на майно та їх обтяжень не було підстав, згідно із законодавством, відмовляти у такій реєстрації, так само як і не надано йому повноважень у визнанні договору купівлі-продажу недійсним та відмови, з цієї підстави, у державній реєстрації речового права на майно. Вважав, що згідно із положеннями законодавства, яке діяло на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, він вважався укладеним згідно із законом. На час реєстрації договору він не був визнаний недійсним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року адміністративний позов частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Білозерської РДА Херсонської області (Державного реєстратору речових прав на нерухоме майно) ОСОБА_4 № 30606647 від 25.07.2016 р. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вулиця Тарле ОСОБА_5, АДРЕСА_2 (номер запису про право власності 15551407). Заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою суду від 31 серпня 2016 року залишено без змін до набрання рішенням у справі законної сили. Стягнуто на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою на вказане рішення. Апелянт просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що державним реєстратором ОСОБА_10 не встановлено відповідності заявлених прав наданим документам, у звязку з чим вчинена ним державна реєстрація не відповідає вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Більш того, державній реєстрації не передувало винесення рішення про проведення державної реєстрації права власності, як це передбачено законодавством.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2, здійснену 21.07.2016р. державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія ХТБ № 294, виданого 16.08.2000 року Херсонською товарною біржею "Альтер-Его" суд зазначив, що вказана позовна вимога є неналежним способом захисту порушеного права.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до умов договору купівлі - продажу нерухомого майна від 16.08.2000 р., товарної біржі "Альтер-Его", ОСОБА_7 продала ОСОБА_2 однокімнатну квартиру загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3. Зазначена квартира належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.11.1993 р., виданого на підставі наказу від 01.11.1993 р.№6510 і реєстрації в БТІ в книзі 26 з реєстровим № 10372 від 03.02.1994 р.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64540323, сформованої 28 липня 2016 року, вбачається, що 21 липня 2016р. державним реєстратором Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4 проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. за адресою: м. Херсон, вул. Тарле ОСОБА_5АДРЕСА_1.

25 липня 2016 року прийнято рішення № 30606647 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3. Реєстраційний номер квартири 01. Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу, серія ХТБ № 294, виданий 16.08.2000 року Херсонською товарною біржею "Альтер-Его".

Позивач вважає дії державного реєстратора незаконними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 3 Закону №1952- ІV передбачає засади державної реєстрації прав:

1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 10 Закону №1952- ІV встановлено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України №1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону №1952-ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За змістом ст. 20 Закону №1952-ІV заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Заява про державну реєстрацію прав в електронній формі подається за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не приймається за відсутності документа, що підтверджує оплату послуг, та у разі внесення відповідної плати не в повному обсязі.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868 (надалі - Порядок), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначав умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону №1952-ІV державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 8 Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Орган державної реєстрації прав, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Орган державної реєстрації прав у разі надсилання заяви поштою реєструє таку заяву в базі даних про реєстрацію заяв і запитів не пізніше наступного робочого дня з моменту її надходження. При цьому заявникові картка прийому заяви не видається.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що заявник під час подання заяви особисто пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, документ, що посвідчує його особу.

Відповідно до п.13 Порядку заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції державну реєстрацію було вчинено на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 16.08.2000 р., товарної біржі "Альтер-Его".

П. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.07.1978 № 3 зазначено наступне: з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі від 25.11.2009 р. № 6-21632св08, від 19.02.2009 № 6-16000сво08.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що оскільки договір купівлі-продажу серії ХТБ № 294, виданий 16.08.2000 року Херсонської товарної біржі "Альтер-Его" нотаріально не посвідчений, то він не може бути підставою для внесення даних до реєстру.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб", затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.98 (в редакції чинній на час укладення договору), передбачено, державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності.

Пунктом. 1.9. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, до об'єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться:

а) житлові і нежитлові будинки, садові будинки, дачі, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках вулиць, площ і провулків під окремими порядковими номерами;

б) вбудовані в житлові будинки нежитлові приміщення (як частини цих будинків);

в) квартири багатоквартирних будинків.

З наявних в матеріалах справи копії реєстраційної справи № 91 квартири за адресою: м. Херсон, вул. Тарле ОСОБА_5АДРЕСА_4 не вбачається, доказів, які підтверджують реєстрацію ОСОБА_2 права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації.

Крім цього, в матеріалах реєстраційної справи наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, індексний номер документа 64204558 від 25.07.2016р. (аркуш справи 154), відповідно до якої за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Отже, державним реєстратором не було встановлено відповідності заявлених прав наданим документам як того вимагає закон.

Так, частиною 1 статті 26 Закону №1952-IV (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації речових прав та їх обтяжень визначений ст.24 Закону №1952-IV.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1952-IV, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з п. 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 24 Закону України № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

25 липня 2016 року державним реєстратором прийнято рішення № 30606647 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3. Реєстраційний номер квартири 01. Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу, серія ХТБ № 294, виданий 16.08.2000 року Херсонською товарною біржею "Альтер-Его".

Як встановлено судом апеляційної інстанції відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64540323, сформованої 28 липня 2016 року, вбачається, що 21 липня 2016р. державним реєстратором Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4 проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. за адресою: м.Херсон, вул. Тарле ОСОБА_5АДРЕСА_1.

Тобто, державній реєстрації не передувало винесення рішення про проведення державної реєстрації права власності, як це передбачено законодавством.

З огляду на встановлені обставини, враховуючи наявність передбачених законодавством України підстав для відмови в державній реєстрації прав, колегія суддів приходить до висновку, що, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідач діяв не на підставі, у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без отримання всіх необхідних документів, визначених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом України у постанові від 14 червня 2016 року у справі № 826/4858/15, в якому ВСУ, переглядаючи рішення ВАСУ у справі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, дійшов висновку про приналежність такого спору до цивільної юрисдикції, оскільки у справі, що переглядалась ВСУ, спір випливав з договірних правовідносин. Проте, в даній адміністративній справі мають місце зовсім інші обставини і спірні правовідносини, спірним є не право власності на об'єкт нерухомості, а саме вчинені суб'єктом владних повноважень реєстраційні дії (рішення) щодо державної реєстрації права власності на вказане вище нерухоме майно, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе відступити від вищезазначеної правової позиції.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 21.04.2017 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян