Справа № 644/584/17
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р. Справа № 644/584/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017р. по справі № 644/584/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова

про зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова, в якому просив: зобов'язати відповідача перерахувати йому державну пенсію з 25.09.2011 р. по теперішній час з урахуванням пільг, передбачених ст.ст. 51, 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 р. відмовлено в задоволенні позову позивача в частині зобов'язання здійснення перерахунку пенсії за період з 30.11.2016 року по день ухвалення рішення. В іншій частині позовні вимоги залишені без розгляду.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив змінити постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга розглядається судом в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років як потерпілий внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС при повному стажі відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розраховану за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 26.09.2011 року.

23.11.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з вересня 2011 року.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова від 30.11.2016 р. № 8656-09/32, позивачу повідомлено, що усі перерахунки пенсії, передбачені чинним законодавством, йому проведені із врахуванням: загального трудового стажу позивача 30 років 7 місяців та 7 днів (зарахований по 30.09.2012 p.), у тому числі стаж роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 3 місяці 19 днів, зарахування часу роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до загального трудового стажу у кратності півтора відповідно до ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; обчислення середнього заробітку за періоди: з 01.01.1986 р. по 31.12.1990 р. (відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 64/519 від 22.08.2011 p., виданої Державним підприємством "Харківський електромеханічний завод", що зберігається у матеріалах пенсійної справи); з 01.05.2004 р. по 29.09.2011 р. відповідно до даних персоніфікованого обліку позивача. Середньомісячний заробіток позивача склав 3083, 54 грн., розраховується як: 1982,63 грн. (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік) * 1,55528 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), додаткова пенсія потерпілого внаслідок ЧК 3 категорії складає 113, 88 грн.

Не погодившись із відмовою Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання здійснення перерахунку пенсії за період з 30.11.2016 року по день ухвалення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги необґрунтовані. Залишаючи іншу частину позовних вимог без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до адмінінстративного суду.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо пропущення позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом із вимогами щодо захисту, порушених прав, що, на його думку, мали місце з 26.09.2011 р., тобто з дати призначення йому пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи дату звернення до суду за захистом порушеного права, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просив суд захистити його право, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права ОСОБА_1 підлягають захисту з 30.11.2016 року, тобто з моменту, коли йому було відмовлено в перерахунку пенсії.

Згідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Харкова перерахувати державну пенсію з 25.09.2011 р. до 30.11.2016 р., оскільки позивачем без поважних причин порушено строк звернення до суду.

Доводи апелянта, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню , так як судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, так як питання про залишення його позовних вимог без розгляду вирішено постановою, а не ухвалою, колегія суддів вважає необгрнутованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова здійснити йому перерахунку додаткової пенсії колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р., № 796-XII (в подальшому - Закон № 796) визначено, що особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 p., а саме: підпунктом 2 пункту 13 встановлено, що особам, які належать до категорій 2-4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду здоров'ю відповідно до Закону № 796 виплачується у розмірі 113, 88 грн. (категорія 3).

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що додаткова пенсія позивачу виплачується у розмірі передбаченому чинним законодавством, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.

Таким чином відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 р. підлягає залишенню без змін в цій частині.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання здійснення перерахунку пенсії за період з 30.11.2016 року, відповідно до вимог ст. ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч. 2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Тобто, виходячи з наведених законодавчих приписів, колегія суддів звертає увагу, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи та порядок обчислення середньомісячного заробітку має пільговий характер та визначений відповідно ч. 2 ст. 56 та ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує на те, що вони визначають особливі норми та умови забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок перерахунку пенсій не встановлений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч. 7 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 07 .07.2015 р. (справа № 21-727а15) та 20.09.2016 р. (справа № 21-1255а16).

Тобто, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач має право на збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж із обчисленням середньомісячного заробітку відповідно до ч. 2 ст. 57 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова перерахувати йому державну пенсію, з урахуванням пільг, передбачених ст.ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з чим, відповідно до вимог 202 Кодексу адміністративного судочинства України, постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 р. в цій частині необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням пільг, з урахуванням пільг, встановлених ч. 2 ст. 56 та ч. 2 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 30.11.2016 р.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, п. 3 ст. 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017р. по справі № 644/584/17 скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 з 30.11.2016 р. перерахунок пенсії, з урахуванням пільг, встановлених ч. 2 ст. 56 та ч. 2 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік роботи понад 20 років, але не вище 75 % заробітку.

В іншій частині постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 р. по справі № 644/584/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.