Справа № 821/2240/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 р. Справа № 821/2240/16

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№90)» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі за позовом Державного підприємства «Підприємство Північної виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі (№ 90)» до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними дій щодо нарахування пені на суму боргу, що підлягає розстроченню,

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство «Підприємство Північної виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області (№ 90)» звернулось з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії державної виконавчої інспекції у місті Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області щодо нарахування пені Державному підприємству «Підприємство Північної виправної колонії УДПтС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (№90)» на суму боргу розстрочену згідно рішення Господарського суду Херсонської області від 02.12.2010 р. по справі № 8/119-АП-08; рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.03.2011 р. по справі № 2а-9/405-АП-06; рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.12.2012 р. по справі № 2а-4301/11/2170 за період з 01.07.2016 р. по 31.12.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за ухвалами господарського та адміністративного судів йому було надано розстрочку у виконанні рішень судів про стягнення податкового боргу. Підприємство у повному обсязі та своєчасно сплачує податковий борг у строки, визначені цими ухвалами. Позивач вважає, що у зв'язку з наданням розстрочки у сплаті податкового боргу судом змінено строки сплати податкового зобов'язання (податкового боргу), а тому пеня має нараховуватись на суму несвоєчасно сплачених розстрочених судом сум податкового боргу. В іншому разі нарахування пені є незаконним. Таку позицію вже викладено в постановах Херсонського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 р. у справі № 821/2654/15-а, від 13.09.2016 р. у справі № 821/597/16.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки нарахування пені здійснюється у відповідності до вимог податкового законодавства України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Підприємство Північної виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі (№ 90)" відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№90)» звернулось з апеляційною скаргою на вказане рішення. Апелянт просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді пені, оскільки розстрочення виконання судового рішення не змінює встановлені законом строки сплати податкового зобов'язання або податкового боргу. При цьому, вимоги ст.100 ПК України не поширюються на виконання рішення суду про розстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що постановою Господарського суду Херсонської області від 12.12.2006 р. (справа № 9/405-АП-06) стягнуто з підприємства Північної виправної колонії № 90 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області до державного бюджету податковий борг у сумі 541245,75 грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.03.2011 р. розстрочено виконання зазначеної постанови строком на 120 місяців зі сплатою 4510,40 грн. щомісячно.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 05.03.2008 р. (справа № 8/119-АП-08) стягнуто з підприємства Північної виправної колонії № 90 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області на користь державного бюджету податковий борг у сумі 392894,04 грн., з яких: по збору на спеціальне водокористування - 20071,14 грн. основного боргу та 457,44 грн. пені; по збору за геологорозвідувальні роботи - 14093,48 грн. основного боргу та 534,72 грн. пені; по податку на додану вартість - 251888 грн. основного боргу та 32503,85 грн. пені; по податку з власників наземних транспортних засобів - 37427,50 грн. та 3969,27 грн. пені; по земельному податку - 28600,66 грн. основного боргу; по комунальному податку - 1882,70 грн. основного боргу та 46,63 грн. пені; по збору за забруднення навколишнього природного середовища - 1269,15 грн. основного боргу, 107,17 грн. штрафу та 42,33 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.12.2010 р. розстрочено виконання даної постанови строком на 120 місяців зі сплатою за грудень 2010 р. - 3274,95 грн., наступні 119 місяців - по 3274,11 грн. щомісячно.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18.11.2011 р. (справа № 2-а-4301/11/2170) стягнуто з підприємства Північної виправної колонії № 90 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області податковий борг у сумі 400940,40 грн., з яких: по податку на додану вартість - т259681,32 грн., по земельному податку - 61105,53 грн., по податку з власників наземних транспортних засобів - 36547,72 грн., за спеціальне використання води - 43605,84 грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 р. розстрочено виконання цієї постанови на 120 місяців зі сплатою по 3341,17 грн. щомісячно.

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків, за період з 01.07.2016 р. по 31.12.2016 р. позивачу нараховано пеню: по надходженню податків і зборів (обов'язкових платежів), які справлялися до 1 січня 2011 року, але не визначені ПК України у сумі 444,55 грн.; по податку на додану вартість у сумі 52802,91 грн.; по земельному податку у сумі 9090,13 грн.; з рентної плати за спецвикористання води у сумі 4528,77 грн.; по податку з власників наземних транспортних засобів у сумі 5072,78 грн.

Позивач вважає дії відповідача по нарахуванню пені протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

На підставі аналізу наведених норм ПК України, суд прийшов до висновку, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такому платнику нараховується пеня на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (стаття 14 пп. 14.1.162 п. 14.1 Податкового кодексу).

Пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Відповідно до п. 126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналізуючи наведені вище норми ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення або такому платнику нараховується пеня на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Положення п. 126.1 ст.126, пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України поширюються також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбулося в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України.

Тобто, передбачена п. 126.1 ст.126 відповідальність у вигляді штрафу та/або пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені застосовуються в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Таким чином, розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п.126.1 ст.126 ПК України.

Обставини, які зумовлюють застосування штрафу та/або нарахування пені виникають у силу самого факту погашення грошового зобов'язання з простроченням строків, передбачених Податковим кодексом України, а не строків, визначених судом у порядку розстрочення виконання судового рішення згідно зі ст. 263 КАС України. Судове рішення не може встановлювати інших строків сплати узгодженого податкового зобов'язання порівняно з тими, що визначені нормами Податкового кодексу України. Судове рішення про стягнення податкового боргу (про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу або про надання дозволу на реалізацію майна, що знаходиться в податковій заставі) ухвалюється в тому разі, коли узгоджені грошові зобов'язання не були своєчасно сплачені платником.

Факт дотримання строків сплати узгоджених грошових зобов'язань, встановлених у судовому рішенні про розстрочення виконання рішення суду, не впливає на порушення строків сплати цих зобов'язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.

Порушення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

У свою чергу, розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).

Дана правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 р. № 1602/11/10/14-14, а правовий висновок з приводу застосування цих положень у разі порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податку її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, у тому числі й у разі розстрочення його виконання, викладено у постанові Верховного Суду України від 18.09.2014 р. у справі № 21-279а14.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Порушення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір пені визначається нормативно.

Таким чином, відповідач мав право на нарахування пені за несвоєчасну сплату податкового боргу, що правильно було встановлено судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.195;197;198;200;205;206;254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№90)» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян