Справа № 333/6440/16-а(2-а/333/15/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
"12" квітня 2017 р. справа № 333/6440/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника позивача Марциха Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року у справі №333/6440/16-а

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо повернення документів позивача;

- зобов`язати відповідача направити документи позивача до комісії Міністерства оборони України щодо нарахування одноразової грошової допомоги.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Постанова мотивована правомірність дій відповідача щодо повернення документів позивачу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції керувався лише пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі Порядок №975). Відповідно до п.12 та п.13 Порядку №975 ІНФОРМАЦІЯ_2 не має права приймати рішення щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги або повернення документів на доопрацювання.

Запорізький обласний військовий комісаріат відмовив на підставі відсутності документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що також є неправомірною дією, оскільки даним документом є військовий квиток серії НОМЕР_1 , який був наданий. Відповідно до запису 12 у військовому квитку серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 29 березня 1994 року був звільнений у запас відповідно до Наказу MО України №0396 від 04 березня 1994 року, а не за вироком суду, тобто під час проходження військової служби до адміністративної чи кримінальної відповідальності позивач не притягувався. Тому відповідний документ позивач надав Запорізькому обласному військовому комісаріату.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу позивача підтримав.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач в період з 15 серпня 1980 р. по 19 січня 1981 р. у складі військової частини неодноразово відкомандировувався та перетинав кордон території Демократичної республіки Афганістан, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №332/с від 3 березня 2016 р.

Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 13 вересня 2016 р. множинні вогнепальні осколкові поранення голови, правої руки, обох ніг (контузія головного мозку - 1980 р.), ОСОБА_1 , наслідком яких є рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 9 вересня 2016 р., що в подальшому привело до захворювання. Поранення (контузія) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії.

Згідно виписки із акту огляду МСЕК №0679234 від 12 жовтня 2016 р. ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності безстроково з причин поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

2 листопада 2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності III групи внаслідок поранення голови, правої руки, контузії головного мозку (1980 р.) під час проходження військовою служби.

Листом від 9 листопада 2016 р. відповідач повернув позивачеві надані документи на доопрацювання в зв`язку з відсутністю довідки, яка свідчить про причину та обставини поранення, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. Для отримання зазначеної довідки позивачеві рекомендовано звернутись до Центрального архіву у м. Санкт-Петербурзі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що згідно п.13 Порядку №975 надання до висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку, зокрема, довідки про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), є обов`язковим, тому вимога відповідача щодо надання цієї довідки є законною.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності зі ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, яка діяла на час встановлення позивачеві інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги було передбачено Порядком №975.

Так, пунктом 11 Порядку №975 встановлено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) (п.12 Порядку №975).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975).

Отже, Порядком №975 встановлено вичерпний перелік дій, що має вчинити відповідач після надходження документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги це подання висновку розпорядникові бюджетних коштів щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, подані позивачем, для прийняття розпорядником бюджетних коштів рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Повернення документів на доопрацювання в зв`язку з відсутністю довідки, яка свідчить про причину та обставини поранення, Порядком №975 не передбачено.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахування викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не довів суду правомірність свої дій, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року у справі №333/6440/16-а скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення документів ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи ОСОБА_1 до комісії Міністерства оборони України щодо нарахування одноразової грошової допомоги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко