Справа № 607/13559/16-а
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2017 Справа №607/13559/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сойки Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - ТО УПФ України Тернопільської області) у якому просить зобов'язати останнього зарахувати йому періоди роботи з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року, 23 липня 1979 року по 21 квітня 1980 року, з 27 квітня 1980 року по 10 травня 1982 року до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити таку пенсію. Вказані вимоги він мотивує тим, що відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах і не зарахував до пільгового стажу вказані періоди роботи. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що вважає дії відповідача законними та обґрунтованими. Доводи, котрі викладені у протоколі № 26 від 04 листопада 2016 року про результати розгляду ТО УПФ України Тернопільської області заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2, вважає підставними та достатніми для прийняття рішення про відмову.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

04 листопада 2016 року рішенням комісії ТО УПФ України Тернопільської області розглянула заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 і вирішила відмовити йому в призначенні такої пенсії. Таке рішення обґрунтовано тим, що у ОСОБА_1 загальний стаж роботи становить 27 років 0 місяців 24 дні, з яких пільговий лише 8 років 08 місяців 07 днів, тоді як для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 необхідно мати 12 років 6 місяців.

На момент такого звернення позивачу виповнилось 55 років, що стверджується фотокопією його паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 13 серпня 1998 року.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Вона є і основним документом, що підтверджує стаж роботи, про що вказано у пункті першому Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

З записів трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з 23 липня 1979 року по 21 квітня 1980 року він працював електрозварником по третьому розряду у Хмельницькому СУ «Стальконструкція» № 129. Вказані відомості підтверджені і архівною довідкою № Д-0131-4829-17-1 від 28 лютого 2017 року, виданою архівним відділом Хмельницької міської ради.

Вказаний стаж був здобутий позивачем до набрання чинності Закону № 1788-XII. На такий випадок у цьому законі міститься ст. 100 в якій зазначено, що особам, які працювали до введення в дію цього закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким «раніше діючим законодавством», яке діяло у зазначені періоди є:

✓закон Союзу Радянських Соціалісних Республік (далі - СРСР) «Про державні пенсії» від 14 липня 1956 року (далі - закон СРСР «Про державні пенсії»);

✓постанова Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списку виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах».

Статтею 9 закону СРСР «Про державні пенсії» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком робітники і службовці на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах - за списком виробництв, цехів, професій і посад, затверджуваним Радою Міністрів СРСР:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Робітники і службовці, передбачені в пунктах "а" і "б" цієї статті, мають право на пенсію по старості на пільгових умовах, якщо не менше половини стажу, необхідного для призначення їм цієї пенсії, припадає на відповідні роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах (незалежно від місця останньої роботи) (2).

У розділі XXXII «загальні професії» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого, вказаною постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року передбачені посади «Газосварщики и их подручные» та «Электросварщики и их подручные».

Отож позивач з 23 липня 1979 року по 21 квітня 1980 року обіймав професію, котра згідно діючого на той момент законодавства давали право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому цей термін, відповідно до пункту «б» ст. 100 Закон № 1788-XII слід зарахувати йому до терміну, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, чого відповідача протиправно не зробив.

Також, як вбачається з записів тієї ж трудової книжки позивача, з 01 вересня 1976 року до 20 липня 1979 року він навчався в середньому професійно-технічному училищі № 1 м. Тернополя.

Після завершення навчання йому присвоєно кваліфікацію електрозварника третього розряду. Вказане стверджується фотокопією диплому серії Б № 195909 від 20 липня 1979 року.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як уже зазначалось, 23 липня 1979 року позивач прийнятий на роботу електрозварником по третьому розряду у Хмельницьке СУ «Стальконструкція» № 129.

Таким чином, враховуючи, що з моменту закінчення ОСОБА_1 навчання у середньому професійно-технічному училищі № 1 м. Тернополя (20 липня 1979 року) до моменту прийняття його на роботу за набутою професією (23 липня 1979 року), котра, як зазначено вище, дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, пройшло менше трьох місяців, є усі правові підстави для зарахування часу навчання до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Посилання представника відповідача на невідповідність отриманої позивачем професії тій, за якою він був прийнятий на роботу одразу після навчання, суд вважає необґрунтованими, а тому відкидає їх.

Окрім цього, з 21 квітня 1980 року ОСОБА_1 був звільнений з Хмельницького СУ «Стальконструкція» № 129 у зв'язку з призовом в Радянську армію, де проходив службу з 27 квітня 1980 року по 10 травня 1982 року, що стверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 27 квітня 1980 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу особа працювала за професією. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи, що на момент призову на військову службу позивач працював за професією, котра дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то і термін такої військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, котрий дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оцінивши вказані докази в комплексі суд вважає, що беручи до уваги підтверджений відповідачем пільговий стаж позивача (8 років 08 місяців 24 дні), з урахуванням періодів, зарахування яких ТО УПФ України в Тернопільській області безпідставно не здійснило, а саме: з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року, з 23 липня 1979 року по 21 квітня 1980 року та з 27 квітня 1980 року по 10 травня 1982 року, у позивача в передбаченому законом розмірі, наявний трудовий стаж, котрий дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, суд вважає, що слід зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 10 серпня 2016 року.

Виходячи за межі позовних вимог та визнаючи протиправними дії ТО УПФ України Тернопільської області в частині не зарахування ОСОБА_1 пільгового стажу суд керувався нормами ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаючи, що такі дії є необхідними для повного захисту прав, свобод та інтересів самого позивача.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, позивачу слід компенсувати 551,2 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ТО УПФ України Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 13, 100 Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 159 160, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного Управляння Пенсійного фонду України Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року, період роботи з 23 липня 1979 року по 21 квітня 1980 року та період служби в армії з 27 квітня 1980 року по 10 травня 1982 року до пільгового стажу роботи, що дає підставу призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1976 року по 20 липня 1979 року, період роботи з 23 липня 1979 року по 21 квітня 1980 року та період служби в армії з 27 квітня 1980 року по 10 травня 1982 року до пільгового стажу роботи, що дає підставу призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 10 серпня 2016 року.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 551,20 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні із позовом в суд.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. З ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан