Справа № 333/34/17(2-а/333/55/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2017 рокусправа № 333/34/17(2-а/333/55/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя
на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2017р. у справі №333/34/17 (2-а/333/55/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

05.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії / а.с. 2-7/.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №333/34/17 (2-а/333/55/17) / а.с. 14 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що він з 16.01.1997р. по 26.03.2010р. працював суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя, з травня 2010р. йому було призначено щомісячне грошове утримання працюючого судді, у подальшому ним було отримано необхідний пакет документів для оформлення щомісячного утримання суддів у відставці, виплата якого була оформлена відповідним розпорядженням відповідача, 02.12.2016р. ним було отримано в ТУ ДСА довідку №08-03/1099.16 відповідно до якої розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 22400 грн.. Після отримання такої довідки він 14.12.2016р. звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та просив починаючи з 01.12.2016р. виплачувати йому довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% від щомісячного грошового утримання працюючого судді розмір якого зазначено до довідці ТУ ДСА №08-03/1099.16 від 02.12.2016р., але відповідач листом за вих.№308/с-9 від 28.12.2016р. відмовив йому у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на відсутність визначеного механізму проведення такого перерахунку. Позивач вважає таке рішення відповідача необґрунтованим та безпідставним, таким що порушує його права та охоронювані законом інтереси, оскільки таке рішення відповідача зменшує обсяг його прав та соціальних гарантій, які надані суддям та суддям у відставці відповідно до Конституції та чинного законодавства України, тому просив суд визнати відмову відповідача у здійснення йому перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, яка викладена у листі відповідача за вих.№308/с-9 від 28.12.2016р., протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, призначення та виплату позивачу з 01.12.2016р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неоподатковуваного і без обмежень граничним розміром в розмірі 80% від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, яка визначена у довідці ТУ ДСА №08-03/1099.16 від 02.12.2016р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (22400 грн.) з урахуванням раніше виплачених сум, яке становить 17920 грн. щомісячно.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції позивач, у судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги в частині дати здійснення відповідного перерахунку, та просив суд зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок з 01.01.2017р.

Постановою Комунарського районного суду Запорізької області від 15.02.2017р. у справі №333/34/17 (2-а/333/55/17) адміністративний позов задоволено, - визнано протиправним рішення УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя № 308/С-9 від 28.12.2016р. про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсійного забезпечення судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА від 02.12.2016 року за № 08-03/1099/16 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; - зобов'язано УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок, призначення та виплату ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2017р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неоподатковуваного і без обмежень граничним розміром в розмірі 80% від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, визначеної у довідці ТУ ДСА за № 08-03/1099 від 02.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (22400 грн.) з урахуванням виплачених сум, яке складає 17920 грн. щомісячно. (суддя Герасименко С.Г.) / а.с. 39-42/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 15.02.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 44-47/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 15.02.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Дана справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач у даній адміністративній справі, з 16.01.1997р. по 26.03.2010р. працював суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя, з травня 2010р. йому було призначено щомісячне грошове утримання працюючого судді, у подальшому ним було отримано необхідний пакет документів для оформлення щомісячного утримання суддів у відставці, виплата якого була оформлена відповідним розпорядженням відповідача, 02.12.2016р. позивачем було отримано в ТУ ДСА довідку №08-03/1099.16, відповідно до якої розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 22400 грн..

У подальшому, після отримання вищезазначеної довідки позивач 14.12.2016р. звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та просив починаючи з 01.12.2016р. виплачувати йому довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% від щомісячного грошового утримання працюючого судді розмір якого зазначено до довідці ТУ ДСА №08-03/1099.16 від 02.12.2016р., але відповідач листом за вих.№308/с-9 від 28.12.2016р. відмовив йому у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на відсутність визначеного механізму проведення перерахунку.

Вищенаведені фактичні обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи / а.с. 8-12/ та не заперечувались особами, які беруть участь у розгляді справи. під час розгляду справи судом / а.с. 18-21/.

Враховуючи заявлені позивачем у справі позовні вимоги наявність права у позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2017р. ( з урахуванням уточнення позивачем позовних вимог в цій частині під час розгляду справи судом першої інстанції) у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, неоподатковуваного та без будь-якого обмеження граничного розміру є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність відмови відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01.12.2016 р. та наявності у позивача права на його перерахунок з 01.01.2017р. відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.12.2015 року та рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016.

Так, ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», (в редакції на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання) суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Дія положень частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року по суті та змісту повинна бути застосована до спірних відносин позивача з відповідачем щодо його права на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

При цьому необхідно зазначити, що конституційні права і свободи людини і громадянина, відповідно до ст.. 64 Конституції України, не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення № 18-рп/2011 від 14.12.2011р., вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

При цьому колегія суддів вважає звернути увагу на те, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Аналіз наведених правових норм дає можливість зробити висновок про те, що щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Отже враховуючи вищезазначене, а також і те, що відповідно до довідки ТУ ДСА №08-03/1099.16 / а.с. 10/ розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 22400 грн., колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про обґрунтованість заявлених позивачем у справі позовних вимог і постановлено правильне рішення у справі, яким визнання протиправним рішення відповідача, що викладено в листі № 308/С-9 від 28.12.2016р. та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок, призначення та виплату позивачу починаючи з 01.01.2017р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неоподатковуваного і без обмежень граничним розміром в розмірі 80% від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, визначеної у довідці ТУ ДСА за № 08-03/1099 від 02.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (22400 грн.) з урахуванням виплачених сум, яке складає 17920 грн. щомісячно.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 15.02.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.02.2017р. у справі №333/34/17 (2-а/333/55/17)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко