Справа № 128/4371/16-а
Суддя: Бондаренко О. І.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/4371/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про оскарження дій субєкта владних повноважень при призначенні пенсії державного службовця та зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.12.2016 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про оскарження дій субєкта владних повноважень при призначенні пенсії державного службовця та зобовязання вчинення дій та просила відкрити скорочене провадження.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2016 року було відкрито скорочене провадження і розяснено відповідачу про право подати заперечення проти позову.

05.01.2017 року через канцелярію суду надійшли письмові заперечення Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області на адміністративний позов ОСОБА_1, в яких також зазначено прохання проводити розгляд даної адміністративної справи у відкритому судовому засіданні у звязку з необхідністю надання особистих пояснень, всебічного та детального розгляду справи.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2017 року відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України було призначено по даній справі попереднє судове засідання, а ухвалою суду від 03.02.2017 року дану справу було призначено до судового розгляду.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.04.2017 року відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі було замінено на відповідача - Вінницьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

ОСОБА_1 свій адміністративний позов обгрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькому районі та отримую пенсіє по віку відповідно до Закону України «Про державну службу». У 2007 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Пенсія їй була призначена з моменту звернення, тобто з 30.11.2007 року, за віком як державному службовцю в розмірі 90 % від заробітної плати, а саме: 2267 грн.09 коп. Проте, в процесі розрахунку її пенсії відповідачем було допущено ряд помилок, внаслідок чого її пенсійні виплати менші, ніж мають бути відповідно до законів України, про що вона дізналась від своїх колишніх колег. В 2016 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії по новій довідці № 01.01-71/6982 від 24.10.2016 року із включенням в розрахунок заробітної плати, інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби, індексацію, компенсацію за невикористані відпустки та грошову допомогу. У перерахунку їй відмовили (відповідь № 1373/06-30/02 від 12.12.2016 року) і вказали, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби та індексація грошових доходів населення до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії не враховується, а для здійснення перерахунку пенсії по цій довідці законних підстав немає. З вказаним твердженням вона категорично не згодна, оскільки перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на призначення пенсії. Відповідно до нормативних актів її пенсія повинна обчислюватися із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звернення, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації на невикористану відпустку, грошової допомоги, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок. Тому просить суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації, компенсації за невикористані відпустки та грошової допомоги; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі провести перерахунок та виплату пенсії з 30.11.2007 року згідно ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації, компенсації за невикористані відпустки та грошову матеріальну допомогу відповідно до довідки від 24.10. 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 попередньо подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що проти позову заперечує з підстав, викладених в письмових запереченнях, згідно яких 07.12.2016 року позивач подала заяву до управління про перерахунок пенсії державного службовця із включенням в суми для обчислення пенсії індексації доходів громадян, матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані відпустки та грошову допомогу у розмірі десять посадових окладів, які виплачені після оформлення пенсії державного службовця з роботи згідно доданої довідки № 01.01-71/6982 від 24.10.2016 року. Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на 1 січня 2016 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогодні порядок та умови перерахунку пенсії державним службовцям не визначені, а тому не здійснюється. Таким чином, підстави для перерахунку пенсії відсутні. Крім того, позивачем пропущений термін звернення до суду, визначений ст.99 КАС України. Із заявою про перерахунок пенсії позивач звертається 07.12.2016 року, а перерахунок пенсії просить провести з 30.11.2007 року, що суперечить ч.1 ст.99 КАС України, в якій зазначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 статті 99 КАС України встановлений строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи шість місяців, якщо не встановлено інше, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до суду без поважних причин є підставою для залишення позову без розгляду. 07.12.2016 року позивач звернулась до управління за перерахунком пенсії, надавши довідку № 01.01-71/6982 від 24.10.2016 року. Згідно статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі виникнення права на підвищення пенсії - її розмір перераховується з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заява з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Тобто, зважаючи на вищезазначене, жодним нормативним-правовим актом не передбачена можливість здійснення перерахунку пенсії за період до подання заяви про перерахунок пенсії. Тому вимога позивача стосовно зобовязання здійснити перерахунок пенсії з 30.11.2007 року є протизаконною. Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90% від сум заробітної плати (у випадку позивача), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в редакції Закону, чинній на момент призначення позивачеві пенсії. Позивач просить включити до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії грошову допомогу у розмірі десять посадових окладів, які виплачені після оформлення пенсії державного службовця згідно довідки № 01.01-71/6982 від 24.10.2016 року, що законом не передбачено. Натомість, в самій довідці в примітці зазначено, що із суми 7120 (10 посадових окладів) внески до пенсійного фонду не утримувались. Постановою КМУ від 22.12.2010 року № 1170 затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В ч.2 Розділу І даної постанови зазначено, що одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби, є іншою виплатою, на яку не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому не може враховуватися при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватись матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань. Оплата праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів регулюється постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій». Пунктом 3 Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 визначено що, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії. Як вбачається з наведеного, індексації доходів громадян, матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані відпустки до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії не враховуються. Десять посадових окладів, які виплачені після оформлення пенсії державного службовця, взагалі не вважаються заробітною платою. Зміни до Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ № 865 в цій частині не вносилися, а, отже, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищевказаними нормативно-правовими актами, окрім матеріальної допомоги та індексації грошових доходів населення. Оскільки, матеріальна допомога, компенсації за невикористані відпустки, а також індексація не є надбавками до заробітної плати, врахування їх при обчисленні розміру пенсії державного службовця не передбачено чинним законодавством. Також суперечить чинному законодавству вимога позивача про включення десяти посадових окладів до заробітної плати для обчислення пенсії. Тобто, при визначенні заробітної плати дня обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені вищезазначеними нормативно-правовими актами. Згідно ч.3 ст.2 Закону України «Про оплату праці» матеріальні виплати належать до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, а не до основної чи додаткової заробітної плати. До того ж відповідно до п.2.3 п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2014 р. № 5, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31) також відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Підстави для допущення до негайного виконання вимоги позивача про перерахунок пенсії відсутні. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 ст.5 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України. З урахуванням наведеного, управління діє правомірно та в межах чинного законодавства. За наведених обставин, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши думки сторін, викладені у поданих до суду письмових заявах та запереченнях, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм належну правову оцінку, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області з 30.11.2007 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час призначенням пенсії) в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати.

З відповіді Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області від 12.12.2016 року за № 1373/06-30/02 вбачається, що дійсно при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії позивачу відповідачем не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів та грошової допомоги при виході на пенсію, та згідно поданого заперечення на адміністративний позов відповідач не вбачає підстав для включення цих сум до розрахунку заробітної плати позивача при визначенні пенсії.

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час призначенням пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі до 80 відсотків від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно ст.33 цього ж Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Статтею 33 цього Закону встановлено, що заробітна плата працівника підлягає індексації, що також встановлено ст.95 КЗпП України.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, незалежно від джерел фінансування (крім сум, указаних у пп.2.3.2), а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї Інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31) входить до складу фонду оплати праці.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці, в тому числі державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991року врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Суд бере до уваги, що позивачеві призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державу службу», в редакції яка діяла на момент призначення розміру пенсії. При цьому, суд звертає увагу, що позивачу під час перебування на посаді державного службовця була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку, з яких нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 24.10.216 року, яка наявна в матеріалах справи.

Однак, відповідачем при призначенні розміру пенсії позивачеві вказані виплати не включені до обчислення її розміру. За наведеного, суд вважає, що вказані виплати, з яких було фактично нараховано та сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. До такого висновку суд дійшов, виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Аналогічна позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13 та від 04.03.2014 року в справі № 21-3а14, де зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з врахуванням інших виплат матеріальної допомога на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дії відповідача щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за невикористані відпустки, є правомірними.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, грошової допомоги, виплаченої при виході на пенсію, то суд приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 2 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170, до виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належить одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога при виході на пенсію у розмірі 10 посадових окладів не може бути включена до розрахунку при обчисленні пенсії позивача, оскільки страхові внески з одноразової грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, яка була виплачена ОСОБА_1 при звільненні, не стягувалися, що також підтверджується вищезгаданою довідкою про складові заробітної плати від 24.10.2016 року.

За таких умов суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок її пенсії, включивши до заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми грошової допомоги у разі виходу на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до довідки № 02.03-5465 від 14.09.2015 року, задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.45 Закону Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 статті 44 Закону Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 вищевказаного Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з положеннями п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п.1.7 вказаного Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно абз.2 п.4.1 Порядку № 22-1, заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 07.12.2016 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку від 24.10.2016 року, суд вважає, що позивач набула право на перерахунок пенсії з 01.12.2016 року, а не як остання зазначає з 30.11.2007 року.

Щодо твердження відповідача в письмових запереченнях про пропуск позивачем строку звернення до суду, то суд розяснює таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що листом від 12.12.2016 управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку її пенсії. Тому суд вважає, що в момент отримання листа ОСОБА_1 про відмову в перерахунку пенсії остання дізнався, що її право порушено. Таким чином, з вказаного часу слід рахувати строк звернення до адміністративного суду, який позивачем порушено не було, оскільки з адміністративним позовом до Вінницького районного суду Вінницької області вона звернулася 22.12.2016 року.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 витрати, понесені останньою на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн, що документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.95 КЗпП України, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.41, 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.71, 99, 100, 102, 158-163, 244-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області щодо виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія ОСОБА_1, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Зобовязати Вінницьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2016 року згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в розмірі 90% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку (крім грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі десяти посадових окладів, які виплачені після оформлення пенсії державного службовця) відповідно до довідки від 24.10.2016 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору, в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскарженою до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. В разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: