Справа № 805/1411/17-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 р. Справа №805/1411/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10 год. 15 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення заборгованості в розмірі 7 109, 78 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення заборгованості в розмірі 7 109, 78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що колишньому працівнику ПАТ "МК "Азовсталь" ОСОБА_1, як науковому працівнику, на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя № 2а-12427/10 від 11.02.2011 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду № 2а/115/11/0519 була призначена пенсія відповідно до ст. 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" №1977-ХІІ від 13.12.1991 року. Підприємства щомісячно до 25 числа вносять до Пенсійного фонду кошти для виплати різниці у розмірі пенсії, призначеної в минулих та поточному роках. Відповідач у встановлені законодавством строки не відшкодовував понесені позивачем витрати на виплату різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України №1977-ХІІ від 13.12.1991 року і сумою пенсії, нарахованої відповідно до інших законодавчих актів, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заперечення, відповідно до яких зазначив, що ПАТ "МК "Азовсталь" не значиться в переліку підприємств, робота на яких дає право на отримання наукової пенсії, а також не є ані державним ані бюджетним підприємством, не є державною науковою установою (організацією), як того вимагає чинне законодавство України для відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України №1977-ХІІ від 13.12.1991 року, і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. Просив суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі та справу розглянути в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" зареєстровано як юридичну особу 01.10.1996 року рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської Ради, є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя.

Як видно з матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій науковому працівнику в розмірі 7 109, 78 грн., за період з січень - лютий 2017 року.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя № 2а-12427/10 від 11.02.2011 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду № 2а/115/11/0519 було встановлено, що з 08.02.1971 р. до серпня 2001 року ОСОБА_1 працював на металургійному комбінаті «Азовсталь», де займав посаду керівника групи в сталеплавильній лабораторії, виконуючого обов'язки начальника сталеплавильної лабораторії, начальника центральної заводської лабораторії, начальника центральної лабораторії комбінату, заступника технічного директора з технології та іспитам, начальника центральної лабораторії комбінату. 25.12.1970р. позивачу присвоєно наукова ступінь кандидата технічних наук, а з 16.09.1992р. доктор технічних наук. Розпорядженням виконкому Маріупольської міської ради від 15.01.1993р. металургійний комбінат «Азовсталь» зареєстроване, як орендне підприємств «Металургійний комбінат «Азовсталь», а з 01.10.1996р. підприємство стало Відкритим акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь». Наказом №320/к від 10.08.2001р. позивача звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію за науково-технічну діяльність за ст.38 КЗпП України.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя відповідно до вимог Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації було надіслане відповідачу повідомлення про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України №1977-ХІІ від 13.12.1991 і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів у відношенні ОСОБА_1 № 403/02 від 30.01.2017 року.

Вказані обставини встановлені судом у постанові від 01.06.16 р. у справі № 805/1563/15-а, яка набрала законної сили.

Станом на момент спірного періоду нарахування (січень-лютий 2017 року) дані правовідносини регулював Закон України "Про науково та науково-технічну діяльність" від 26 листопада 2015 року № 848-VIII (набрав чинності з 01 січня 2016 року, далі по тексту - Закон № 848).

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону № 848 визначено, що науковий працівник - це науковий працівник - вчений, який має вищу освіту не нижче другого (магістерського) рівня, відповідно до трудового договору (контракту) професійно провадить наукову, науково-технічну, науково-організаційну, науково-педагогічну діяльність та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації у випадках, визначених законодавством.

Згідно з ч.6 ст. 37 Закону № 848 різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Частина 17 статті 37 Закону № 848 встановлює, що дія цієї статті поширюється на наукових (науково-педагогічних) працівників наукових установ та організацій недержавної форми власності, які пройшли державну атестацію згідно з цим Законом, недержавних університетів, академій, інститутів, що діють відповідно до Закону України "Про вищу освіту", міжнародних наукових організацій, які знаходяться на території України відповідно до міжнародних договорів, установчі документи яких затверджені Кабінетом Міністрів України, а також на наукових (науково-педагогічних) працівників наукових установ і вищих навчальних закладів, що належали партійним та громадським організаціям колишніх Української РСР, інших республік СРСР та СРСР.

Дія цієї статті також поширюється на наукових (науково-педагогічних) працівників, які працюють у міжнародних наукових організаціях, членом яких є Україна, відповідно до міжнародних договорів України, за умови добровільної сплати страхових внесків відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідно до договорів про добровільну участь, укладених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, з такими підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними).

Суд вважає, що вказані норми щодо відшкодування різниці пенсії не розповсюджуються на спірні правовідносини, оскільки відповідач не відноситься до суб'єктів на яких розповсюджується дія Закону № 848.

Суд зазначає, що відповідач не є науковою установою, організацією, підприємством чи вищим навчальним закладом.

Відповідач не проходив відповідну атестацію згідно з вимогами Закону № 848, а тому на відповідача не може розповсюджуватись обов'язок здійснювати фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник.

Як видно з довідки № 00191158 про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України від 29.01.1999, видами діяльності відповідача є: 27.10.0 чорна металургія; 27.52.0 стальне лиття; 27.35.0 виробництво феросплавів та іншої продукції, не віднесеної до інших угруповань; 37.10.1 обробка металевих відходів та лому чорних металів; 51.70.0 інші види оптової торгівлі; 29.14.2 виробництво механічних передач загального машинобудівельного призначення.

Відповідач не проходив атестацію у порядку ст. 11 вказаного закону. Доказів проведення такої атестації щодо відповідача позивачем суду не надано.

Крім того, вищезазначені обставини були встановлені постановами Донецького окружного адміністративного суду по справі № 805/480/17-а від 02 лютого 2017 року та по справі № 805/731/15-а від 24 березня 2015 року, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 808/5886/14 від 05 листопада 2014 року, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 805/731/15-а року від 17 червня 2015 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Конституцією України, законом України "Про наукову та науково - технічну діяльність", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення заборгованості в розмірі 7 109, 78 грн. - відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 10 квітня 2017 року.

Постанову складено у повному обсязі 18 квітня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.