Справа № 331/338/17
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/52/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В. М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання незаконною відмову у виплаті компенсації в зв'язку з несвоєчасним призначенням та виплатою пенсії за віком та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання незаконною відмову у виплаті компенсації в зв'язку з несвоєчасним призначенням та виплатою пенсії за віком та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.01.2013 р. позивачу виповнилось 60 років, так у ОСОБА_1 з 17.01.2013 р. виникло право на призначення пенсії за віком. Листом № 15/Г-9 від 19.02.2013 р. відповідач в призначенні пенсії відмовив, мотивуючи тим, що він не має реєстрації в Україні. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2013 р. відмова відповідача в призначенні пенсії позивачу визнана незаконною та зобов'язано УПФУ призначити йому пенсію за віком з 17.01.2013 р. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013 р. право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком підтверджено. Оскільки лише пенсіонеру належить право на вибір способу отримання пенсійних виплат, так і право на зміну цього способу, він забажав отримувати пенсію через банк. У вересні 2013 року «Запорізька дирекція» ПАТ «Банк Форум» надіслала відповідачу завірену позивачем заяву від 15.08.2013 року про перерахунок пенсії в його відділення № 1700. Це зобов'язало відповідача після винесення апеляційної постанови проводити перерахунок пенсії, починаючи з 17.01.2013, саме в цей банк і ніяк інакше: пенсійний орган не вправі нав'язувати пенсіонеру спосіб отримання пенсії. Однак, мотивуючи тим, що в апеляційній постанові від 09.09.2013 не була зазначена дата, з якої йому належно виплачувати пенсію, відповідач призначив її не з дати, коли в позивача виникло право на неї, тобто з 17.01.2013, а лише з 17.10.2013 р. Це рішення в листі № 8513/03 від 11.10.2016 відповідач мотивував посиланням на п. 5 ст. 254 КАС, і тим, що копія апеляційної постанови була направлена в УПФУ через 5 днів після її винесення. Відповідач ухилився від виплати пенсії за період з 17.01.2013 р., тобто за 9 місяців в сумі 14537,97 грн. За заявою позивача ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2015, роз'яснено постанову від 09.09.2013, вказав, що відповідач зобов'язаний виплачувати пенсію з дня звернення про її призначення, тобто з 17.01.2013 р. Після винесення вказаної ухвали відповідач згідно з наданою довідкою банку лише 08.07.2015 перерахував заборгованість за 9 місяців за період з 17.01.2013 по 16.10.2013 в сумі 14537,97 грн. Стосовно пенсійних виплат, починаючи з 17.10.2013 р., місяцями перерахованих на пошту і повернутих відповідачу, вони до 01.07.2014 не були перераховані, аж до грудня 2014 р. Таким чином, виплачені суми пенсії фактично знецінились на суму 10737,03 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати незаконною відмову відповідача у виплаті компенсації пенсії за віком, що містяться в листі № 8513/03 від 11.06.2016; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 10737,03 грн. та судовий збір.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без участі представників управління, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з 'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2013 р. визнано неправомірною відмову УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя, викладену у листі № 15/Г-9 від 19.02.2013 р., щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 17 січня 2013 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013 р., постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2013 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії - скасовано, зобов'язано УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в іншій частині залишено без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2015 р., роз'яснено, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2013 року у справі №331/2583/13 (2а/331/56/13) УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя має виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 17.01.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАСУ, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_1 заявою від 15.08.2013 р. до УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя просив надати суми пенсії (грошової допомоги) починаючи з 17.01.2013 р. перерахувати на його поточний рахунок НОМЕР_1, який відкрито у відділенні № 1700 «Запорізька дирекція «ПАТ «Банк Форум».

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 за № 158621, останньому виплата пенсії здійснювалась через поштове відділення 69095, що підтверджується квитанціями, які містяться в пенсійній справі та додані до матеріалів справи.

Згідно з заявою ОСОБА_2, діючої на основі довіреності, виданої ОСОБА_1 від 30.06.2014 р., направлено довідку про відкриття особистого рахунку для перерахування пенсії. Зазначивши про здійснення перерахунку пенсії тільки на його рахунок, припинивши перерахунок через поштове відділення. Заява отримана Управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя 07.07.2014 р., що підтверджується штампом, ІНВ № 114/Т-9.

08.12.2014 р. ОСОБА_1 виплачено суму пенсії в розмірі 24298,73 грн. та 08.07.2015 р. суму пенсії в розмірі 16153,30 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 28.11.2016 року виданою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

12.09.2016 року представник позивача звернувся до Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя з письмовою заявою з проханням виплатити компенсацію ОСОБА_1, в зв'язку з порушенням строків виплати пенсійних коштів.

Листом Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя від 11.10.2016 р. № 8513/05 надано відповідь, в якій зазначено, що період між нарахуванням пенсії та наданням виплатних відомостей на виплату пенсії (з 27.01. по 08.02.2014 р. та з 12.06. по 08.07.2015 р.) складає менше календарного місяця, тому підстави для виплати компенсації згідно з Законом відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу. що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати здійснюється згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушеннями термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Відповідно до статей 1, 2 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, станови і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року у справі №21-518а14.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та для всіх судів України.

Суд, проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що відповідач, відмовивши позивачу в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів через несвоєчасне поновлення виплати пенсії, порушив право позивача на таку компенсацію.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати незаконною відмову відповідача у виплаті компенсації пенсії за віком, згідно з листом № 8513/03 від 11.10.2016 р. та зобов'язати Центральне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 10 737,03 грн.

Згідно із частинами 1, 3 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до статті 94 КАС України судовий збір підлягає стягненню з Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 551,21 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-12, 17, 18, 19, 70, 71, 94, 105, 158-163, 255-257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання незаконною відмову у виплаті компенсації в зв'язку з несвоєчасним призначенням та виплатою пенсії за віком та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати незаконною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в розмірі 10 737,03 грн.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька