Справа № 819/3514/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Справа № 876/2753/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В , ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання Румянцевої О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2016 року у справі № 819/3514/15 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» до Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич» звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень форми «Р» № від 14.07.2015 р., форми «С» № від 28.09.2015 р. та форми «С»№ від 28.09.2015 р., покликаючись на безпідставність їх винесення податковим органом.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані податкове повідомлення рішення форми «Р» № від 14.07.2015р. та податкове повідомлення рішення форми «С» № від 28.09.2015 р.. В задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не погодився апелянт - Збаразька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області. У апеляційній скарзі зазначається про те, що судом першої інстанції належно не зясовані обставини справи, що привело до порушення норм матеріального права. Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

На стадії апеляційного розгляду здійснена заміна назви відповідача з Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на Кременецьку обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області в порядку вимог статті 55 КАС України.

Заслухавши думку судді головуючого, здійснивши перевірки правильності застосування норм права щодо оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич» зареєстроване 07.03.2000 р. Збаразькою районною державною адміністрацією, 14.03.2000 р. взято на облік Збаразькою міжрайонною ДПІ та зареєстровано як платник 4 групи єдиного податку.

Збаразькою ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку СгТзОВ «Славутич» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, результати якої оформлено актом перевірки від 25.06.2015 р. №129/2200/30828056.

Податковим органом під час перевірки встановив, що СгТзОВ «Славутич» протягом періоду, що перевірявся здійснювало діяльність з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, інших однорічних і дворічних культур (КВЕД 01.11, 01.13, 01.19); розведення великої рогатої худоби молочних порід, іншої великої рогатої худоби та буйволів, свиней, інших тварин (КВЕД 01.41, 01.42, 01.46, 01.491); допоміжної діяльності у тваринництві, після урожайної діяльності, оброблення насіння для відтворення (КВЕД 01.62, 01.63, 01.64); виробництва продуктів борошномельно-круп'яної промисловості, цукру, готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (КВЕД 10.61, 10.81, 10.91).

За результатами розгляду вказаного акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення - рішення:

- форми «Р» № від 14.07.2015 р., яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість 113 794 грн. 85 коп., в т.ч. 55 010 грн. за основним платежем та 58 784 грн. 85 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- форми «С» № від 28.09.2015 р., яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі 37 890 грн.;

- форми «С» № від 28.09.2015 р., яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 601 грн..

Судом першої інстанції підтверджено, що СгТзОВ «Славутич» до Збаразької ОДПІ подавалось дві декларації по ПДВ - декларація сільськогосподарського товаровиробника (скорочена) - по податку на додану вартість (ст.209 Податкового кодексу України) та декларація по якій проводиться сплата до бюджету ПДВ від операцій з продажу та придбанням іншої продукції (покупної).

Суд першої інстанції вважав, що податковим органом зроблено помилковий висновок про порушення СгТзОВ «Славутич» пункту 198.5 статті 198 ПК України, внаслідок не нарахування податкових зобовязань за товарами/послугами, які використанні на посів озимої пшениці та ярого ячменю, що не використовувалися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, внаслідок чого занижено податкові зобовязання по загальній декларації з ПДВ та податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 55 010 грн., в т.ч.: 18 404 грн. - за квітень 2013 року, 6 567 грн. - за травень 2013 року, 16 122 грн. - за липень 2013 року, 13 917 грн. - за березень 2014 року.

Висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, не підтверджені відповідними письмовими доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи, крім матеріалів за результатами розгляду скарги платника податків.

У спірному періоді, що став обєктом податкової перевірки, фахівцями управління агропромислового розвитку Збаразької районної державної адміністрації були проведені обстеження посівів озимої пшениці та ярого ячменю в результаті чого встановлено загибель посівів всього на площі 190 га, що підтверджено відповідними актами обстежень посівів.

В матеріалах акта податкової перевірки зазначається про акт обстеження посівів озимої пшениці на зерно під урожай 2013 року від 25.04.2013 року, яким засвідчена загибель посівів на загальну площу 76 га, в т.ч. 32 га в урочищі «За Дацами» та 44 га в урочищі «Біля Лікори» на території Великовікнинської сільради.

Актом обстеження посівів озимої пшениці та ярого ячменю на зерно під урожай 2013 року від 31.07.2013 року засвідчена загибель посівів озимої пшениці на площі 44 га в урочищі «Вертип» та ярого ячменю на площі 20 га в урочищі «Барани» Великовікнинської сільської ради.

Крім того, в акті податкової перевірки зазначається про загибель посівів озимої пшениці 50 га в урочищі «Біля Мазурка»Великовікнинської сільської ради ( акт від від 27.03.2014 року).

На підставі актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин при посіві озимої пшениці в урочищах «За Дацами» та «Біля Лікори», при посіві озимої пшениці в урочищі «Вертип» та ярого ячменю на площі 20 га в урочищі «Барани» Великовікнинської сільської ради, а також враховуючи площу загиблих посівів та ціну придбання одиниці використаних нітроамофоски та селітри аміачної, товариство «Славутич» не нарахувало податкові зобовязання за товарами/послугами , які використані на посів озимої пшениці та ярого ячменю, що не використовувались в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, внаслідок чого занижено податкові зобовязання по загальній декларації з ПДВ та податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 55010 грн..

В акті податкової перевірки зазначено, що як для перевірки,так і для розгляду заперечень не було надано позивачем документів, що підтверджують факт косіння пошкоджених с/г культур, акти списання палива,а також документи про підтвердження подальшої оранки ріллі, перепосіву, що унеможливлює співставлення в часі господарських операцій та досягнення їх економічної доцільності. Як свідчить акт податкової перевірки, в бухгалтерському обліку операцію із втрати зернових не відображено, в той час як відповідно до п.17 Положення ( стандарт) бухгалтерського обліку 30 «Біологічні активи» витрати, повязані з біологічними перетвореннями біологічних активів, визнаються витратами основної діяльності. Облік витрат ведеться за окремими обєктами обліку витрат відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

Матеріали справи не містять доказів на заперечення вказаних обставин.

Перевіркою правильності визначення сум ПДВ по деклараціях щодо спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства встановлено, що до складу податкового кредиту товариством «Славутич» віднесено суми ПДВ з вартості придбаної зерносушарки Neodry 1302 XL (згідно договору купівлі - продажу від 12.03.2013 року №03/13 на загальну вартість поставки товару в розмірі 749 185,16 грн.. в тому т.ч. ПДВ - 124 864,16 грн.) та сівалки зернової POLONEZ D 780/4 (виробництва Польщі), поставка якої оформлена податковою накладною від 11.08.2014 року на суму ПДВ в розмірі 55 083,33 грн..

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Кодексу, платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обовязкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів /послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів / послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Заповнення податкових накладних з порушенням вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме, у податкових накладних не зазначено обовязкового реквізиту коду товару згідно УКТ ЗЕД та відсутність скарг на постачальників у відповідності до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України є підставою для застосування штрафних санкцій. Позивачем неправомірно завищено податковий кредит та занижено суми податку на додану вартість, яка у поточному звітному періоді підлягала нарахуванню та спрямуванню на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства на суму 179 748,00 грн..

Крім того, позивачем уточнюючим розрахунком від 20.03.2014 року № збільшено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню і залишається у розпорядженні сільськогосподарського товаровиробника та спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства за вересень 2012 року на суму 907,00 грн.. При цьому, платником податку не нараховано суму штрафу у разі самостійного збільшення суми грошового зобовязання за вересень 2012 року в розмірі 3%, в порушення вимог п.50.1ст.50 Податкового кодексу України.

Вказані обставини підтверджують правомірність винесення Збаразькою ОДПІ податкового повідомлення рішення від 14.07.2015 року № у розмірі 55010,00 грн. податку на додану вартість та 59784,85 грн. штрафних санкцій, з яких 13752,5 грн.( 55010,00 грн.*25%) і 44987,00 грн. ( 179948,00*25%) з посиланням на п.123.1ст.123 Податкового кодексу України та 45,35 грн.( 907грн. * 5%) з посиланням на п.120.2ст.120 Податкового кодексу України.

Що стосується оскарження податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 28.09.2015 року про порушення норм законодавства в частині регулювання касових операцій,колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320) - (далі - Положення №637), видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про форму та зміст розрахункових документів, (затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року №614, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за №105/5296) визначено форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків субєктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та їх реквізити.

Згідно з п. 2 Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 24.12.2013 №845 звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (далі - Звіт), подається до закінчення пятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

Відповідно до п 7.37, 7.39, 7.41, 7.42 глави 7 Положення №637, під час проведення перевірок аналізується порядок видачі підприємствами сум під звіт, виявляються факти неправомірної видачі готівки під звіт працівникам, які повністю не розрахувалися за попередньо видані їм кошти, факти несвоєчасного звітування, а також випадки передавання підзвітних коштів одним працівником іншому тощо.

Під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у звязку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Відповідно до Указу Президента України від 12 червня 1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є субєктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

- за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт - готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум (абзац пятий статті 1 Указу);

- за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів (абзац шостий статті 1 Указу).

Висновок відповідача про те, що працівником товариства подано авансові звіти на суму 33 605,96грн., в яких витрачання готівкових коштів в сумі 32 890,00грн. не підтверджена розрахунковим документом про сплату готівки в сумі 32 890,00грн. є доведеним за відсутності у матеріалах справи копій відповідних документів.

Що стосується оскарження податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 28.09.2015 року про порушення норм законодавства в частині застосування реєстраторів розрахункових операцій, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 та.п.2 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п.1 ст. 17 зазначеного вище Закону, в редакції, що діяла на момент прийняття податкового повідомлення - рішення, за порушення вимог цього Закону до субєктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у визначених розмірах.

Проведеною перевіркою правильності проведення готівкових розрахунків за товари встановлено, що СгТзОВ «Славутич» здійснювало реалізацію товару не власного виробництва (мішки).

Частина розрахункових операцій за готівкові кошти в сумі 4702,50грн. (вартість мішків) проведені без використання реєстратора розрахункових операцій, тобто не проведені через реєстратор розрахункових операцій.

Здійснено розрахункову операцію 04.03.2014р. на суму 1102,50грн. в готівковій формі із порушенням порядку проведення розрахунків, тобто не проведено через РРО.

Здійснено розрахункову операцію 03.11.2014року на суму 1800,00грн. в готівковій формі із порушенням порядку проведення розрахунків тобто не проведено через РРО.

Здійснено розрахункову операцію 26.11.2014р. на суму 1800,00грн. в готівковій формі із порушенням порядку проведення розрахунків тобто не проведено через РРО.

У разі виявлення під час перевірки субєкта господарювання підтверджених належним чином фактів неодноразових порушень вимог щодо застосування РРО до субєкта господарювання застосовуються фінансові санкції: за порушення, вчинене вперше - 1 грн., за вчинене вдруге 100% вартості проданих з порушенням товарів, за вчинене втретє - у пятикратному розмірі вартості проданих з порушенням товарів (послуг).

Відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового Кодексу, контролюючі органи здійснюють контроль за дотриманням субєктами господарювання установлених законодавством порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій.

З врахуванням наведеного позивачем не доведено, а матеріалами справи не спростовано наявність порушення при винесенні податкового повідомлення - рішення форми «С» Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 28.09.2015 р. № НОМЕР_1 .

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову є помилковим.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2016 року у справі № 819/3514/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» до Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_1

Повний текст

виготовлено 18.04.2017 року.