Справа № 450/1159/16-а,2-а/450/12/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 876/2968/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова, в якому просив визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з березня 2016 року (з моменту звернення з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду про призначення такої пенсії).

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2017 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з березня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_2 працював за професією тракторист, разом з тим, зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, у трудовій книжці не зазначено. На підтвердження пільгового стажу позивач долучив довідку № (не зазначено), дата (не зазначено), видану Фермерським господарством ''Княжий замок" на підставі трудової книжки. Апелянт звертає увагу на те, що трудова книжка не є первинним документом, а є документом, що підтверджує трудовий стаж (загальний) і згідно з записами у якій не підтверджено безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції напротязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в твариництві. Також, у долученій уточнюючій довідці відсутній реєстраційний номер та прізвище і підпис начальника відділу кадрів. Таким чином, у зв'язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу (20 років), відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу- машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. «в» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Апелянт також зазначає, що підтвердження характеру роботи та умов праці на підставі показань свідків не допускається (лист Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 р. №23). Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача (апелянта) - Фентісова М.В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач - ОСОБА_2 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову - змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області з заявою 25 березня 2016 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області №112/3 від 11 квітня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні вказаної пенсії, покликаючись на те, що згідно з п."в" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи, яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Діючим класифікатором галузей народного господарства до підприємств сільського господарства віднесені підприємства, які виробляють сільськогосподарську продукцію, або обслуговують її виробництво. До підприємств сільського господарства відносяться підприємства, які виробляють продукцію рослиництва і тваринництва. При зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація господарства подає в орган Пенсійного фонду довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_2 працював у радгоспі «Звенигород» з 17 березня 1977 року по 25 березня 1996 року, з 26 березня 1996 року по 21 травня 1997 року в АТС ТОВ «Звенигород». Разом з тим, характер виконуваної роботи ОСОБА_2 за професією тракторист, а саме: зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, у трудовій книжці не зазначено. Також ОСОБА_2 до заяви долучив уточнюючу довідку, в якій не зазначено номер та дату її видачі, видану Фермерським господарством ''Княжий замок" на підставі трудової книжки. Трудова книжка не є первинним документом, а є документом, що підтверджує трудовий стаж (загальний), і згідно з записами в якій не підтверджено безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в твариництві. Також, у долученій уточнюючій довідці відсутній реєстраційний номер та прізвище і підпис начальника відділу кадрів. Таким чином, у зв'язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу (20 років), відсутні правові підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу- машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. «в» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач досяг 55 років, його загальний трудовий стаж перевищував 30 років і пільговий стаж становив не менше 20 років, в тому числі період роботи з 17 березня 1977 року по 25 березня 1996 року, з 26 березня 1996 року по 21 травня 1997 року на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, а тому відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах є неправомірною.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Тобто, для призначення пенсії, передбаченої вказаною правовою нормою Закону необхідна наявність загального стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років роботи трактористом - машиністом, який оформлений на цю роботу на підприємстві сільського господарства з видачею відповідного посвідчення, постійно зайнятий на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. При цьому, трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Відповідно до записів у трудовій книжці, позивач працював на посаді тракториста у радгоспі «Звенигород» з 17 березня 1977 року по 25 березня 1996 року, з 26 березня 1996 року по 21 травня 1997 року в АТС ТОВ «Звенигород».

Разом з тим, цих відомостей недостатньо для визначення пільгового характеру стажу такої роботи, оскільки чинне законодавство пов'язує право на спірну пенсію не тільки з фактом формального виконання особою відповідної роботи, а і з іншими умовами, на які вказано у пункті «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів.

Згідно з п.1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абз. 1-4 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як встановлено судом, до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивач надав довідку, видану Фермерським господарством «Княжий замок» на підставі трудової книжки про те, що ОСОБА_2 у період з 30 листопада 1976 року по 21 травня 1997 року працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві. Ця довідка скріплена підписом керівника підприємства та печаткою.

Крім того, довідкою від 02 лютого 2016 року, виданою Фермерським господарством «Княжий замок» стверджується те, що колгосп ім. І.Франка перейменовано в радгосп «Звенигородський» (протокол №1 від 27 березня 1975 року), радгосп «Звенигородський» перейменовано в держгосп «Звенигородський» згідно з наказом №2446 від 30 жовтня 1995 року, держгосп «Звенигородський» перейменовано в АТС ТОВ «Звенигородський» відповідно до протоколу №1 від 26 березня 1996 року; згідно з рішенням ліквідаційної комісії (протокол №1 від 20 серпня 1997 року) на базі АТС ТОВ «Звенигородський» утворено ПАФ «Княжий замок», ПАФ «Дніпро» та сім селянсько-фермерських господарств; ПАФ «Княжий замок» ліквідовано 01 січня 2003 року і перейменовано в Фермерське господарство «Княжий замок» згідно з свідоцтвом НОМЕР_1 від 20 грудня 2002 року.

Покликання апелянта на юридичну дефектність уточнюючої довідки, зокрема, на відсутність у ній окремих реквізитів (номер, дата видачі тощо), колегія суддів вважає безпідставними, оскільки колегією суддів при дослідженні вказаної довідки не встановлено ознак недостовірності та (або) суперечливості вказаного документа щодо інших встановлених судом обставин справи, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

Крім того, факт трудової діяльності ОСОБА_2 у періоди та на посадах, що відповідають записам у трудовій книжці, підтверджений також показаннями свідків допитаних у суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що підтвердження характеру роботи та умов праці на підставі показань свідків не допускається (лист Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 р. №23), оскільки судом ці показання оцінено у сукупності з іншими доказами, враховуючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправними, оскільки ОСОБА_2 працював на посаді тракториста - машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства у період з 17 березня 1977 року по 25 березня 1996 року, з 26 березня 1996 року по 21 травня 1997 року, і ці періоди роботи необхідно зарахувати як пільговий стаж для призначення пенсії за віком відповідно до п. «в» ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", так як такі підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції в резолютивній частині постанови не уточнено з якої дати необхідно призначити позивачу пенсію.

Відповідно до ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, окрім випадку, коли зокрема звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, що тягне за собою призначення такої з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку особою, тобто з більш раннього строку.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 25 березня 2016 року, тому така повинна бути призначена з 25 березня 2016 року.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, за винятком норм матеріального права щодо дати, з якої необхідно призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, а тому відповідно до вимог ч.1 п.1 ст.201 КАС України апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову в цій частині змінити.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, ч.1 п.1 ст.201, ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задовольнити частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2017 року у справі № 450/1159/16-а, 2-а/450/12/17 - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«в» ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 25 березня 2016 року».

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст постанови виготовлено 20 квітня 2017 року.