Справа № 243/2524/17
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/170/2017
Номер справи 243/2524/17
ПОСТАНОВА
І м е н е м У к р а ї н и
«19» квітня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко В.М.,
розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративною позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправною, та зобов`язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є пенсіонером за вислугою років та перебуває на обліку у Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. До вересня 2016 року включно він отримував пенсію шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк». У жовтні 2016 року виплати припинені та повідомлено, що для відновлення виплат йому необхідно підтвердити своє місце проживання і з`явитися до відповідного підрозділу Пенсійного фонду України.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права.

В обґрунтування позовних вимог позивач керується нормами ст. ст. 4, 5, 8, 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 року «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», ст. ст. 1, 8, 19, 22, 24, 64 Конституції України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення та невиплати йому пенсії, зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити йому нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з жовтня 2016 року, а також звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, зобов`язати відповідача у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Братчик А.О., який діє на підставі Довіреності № 15946/08 від 23 грудня 2016 року ( а.с. 23) не визнав позовні вимоги ОСОБА_3 та в наданих до суду Запереченнях вказав, що відповідно до даних головного управління ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Пенсія, на виплату якої позивач мав право, поновлена, нарахована та виплачена позивачу у повному обсязі за період з 01 жовтня 2016 року по 01 березня 2017 року. Тобто заборгованість з виплати пенсії перед позивачем відсутня. Головне управління звертає увагу суду на те, що було здійснено поновлення виплати пенсії та фактично виплачена заборгованість за період з 01 жовтня 2016 року, тому підстав для задоволення позову не має у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі (а.с.36-37).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером, отримує пенсію за вислугою років, що підтверджено Пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого Луганським обласним військовим комісаріатом 17 жовтня 2005 року (а.с. 13).

Відповідно до Довідки від 09 липня 2015 року № , ОСОБА_3 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно п.2 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території України і не отримують пенсії та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Проведення соціальних виплат особам в районах проведення антитерористичної операції здійснюються з урахуванням наступних нормативно правових актів, а саме: Постанови КМУ „ Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції №506 від 01 жовтня 2014 року, Постанови «Про облік внутрішньо переміщених осіб» №509 від 01 жовтня 2014 року, "Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції" № 637 від 05 листопада 2014 року, та Постанови „ Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької області №595 від 07 листопада 2014 року, Постановою КМУ №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
Вказаними підзаконними нормативно-правовими актами передбачені підстави для припинення фінансування з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування органів державної влади на тимчасово неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, переміщення осіб з району проведення антитерористичної операції, взяття їх на облік та проведення всіх соціальних виплат на контрольованій території виключно за Фактичним місцем проживання (перебування).
Так, Постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» №509 від 01 жовтня 2014 року, визначено, що строк дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи становить шість місяців з дати її видачі. У разі продовження дії обставин, що визначені у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до уповноваженого органу.
Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_3 є пенсіонером, з 09 липня 2015 року перебуває на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, його зареєстроване фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 .

З 01 жовтня 2016 року відповідачем припинено виплату пенсії ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_3 .

Згідно зі статтею 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму,встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1 ст. 49 цього Закону.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.
Згідно ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.
З Витягу з пенсійної справи ОСОБА_3 , наданої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, вбачається, що Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновило нарахування пенсії ОСОБА_3 та 07 квітня 2017 року виплатило заборгованість з пенсії яка утворилася з 01 жовтня 2016 року у сумі 16354,80 грн.(а.с. 38).
З матеріалів Пенсійної справи вбачається, що пенсійним органом припинено виплати з пенсії ОСОБА_3 , однак Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 01 квітня 2017 року поновило нарахування пенсії ОСОБА_3 з 01 жовтня 2016 року та 07 квітня 2017 року виплатило заборгованість з пенсії яка утворилася з 01 жовтня 2016 року по 01 квітня 2017 року за квітень включно у сумі 16354,80 грн. (а.с. 38).
Відповідно до статті 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач, припиняючи нарахування та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_3 з 01 жовтня 2016 року, порушив Конституційне право позивача ОСОБА_3 на нарахування та отримання пенсії, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, гарантованих Конституцією України, однак, на час вирішення спору по справі, 01 квітня 2017 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відновило ОСОБА_3 нарахування пенсії за вислугою років з жовтня 2016 року, а також 07 квітня 2017 року сплатило заборгованість з виплати пенсії з 01 жовтня 2017 року у сумі 16354,80 грн.
Таким чином, враховуючи, те що відповідач під час розгляду справи у суді поновив нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 , виплатив заборгованість з пенсії з жовтня 2016 року, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки на даний час відсутній предмет спору, у зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", Постановою Кабінету Міністрів «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05 листопада 2014 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136, ст. ст. 6, 7, 17-19, 99, 104-106, 159, 161, 162, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова постановлена та підписана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова