Справа № 343/315/17
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/315/17
Провадження №: 2-а/0343/69/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо незарахування йому стажу роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з пільговим обчисленням пенсії з розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців, та зобовязати відповідача провести йому перерахунок пенсії за віком з пільговим обчисленням стажу роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у періоди з з 28.12.1980 по 31.12.1988 (8р.3д.), з 01.01.1988 по 01.04.1999 (11р.Зм..), з 17.04.1999 по 30.06.2000 (1р.2м.13д.) та з 01.07.2000 по 17.11.2009 (9р.4м,16д.) з розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців, при розрахунку стажу, який дає право на отримання пенсії за віком, виплатити заборгованість з виплатою індексації пенсії без зміни базового місяця для обчислення індексації.

В обгрунтування позову покликається на те, що 05.11.2009 року йому призначено пенсію за віком згідно ст.1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 (надалі Угода). З 05.11.2014 року пенсія була перерахована згідно норм законодавства України.

В періоди з 28.12.1980 по 31.12.1988 роки, з 01.01.1988 по 01.04.1999 роки, з 17.04.1999 по 30.06.2000 роки та з 01.07.2000 по 17.11.2009 роки він працював в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що відповідачем не заперечується. Окрім цього, дані періоди роботи зараховано до стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до нього. Проте, при призначенні пенсії стаж роботи у вказаних районах враховано без пільгового обчислення, а саме без врахування 1 року за 1 рік 6 місяців. З цього приводу він звертався 01.11.2016 року до відповідача з заявою, та 14.11.2016 року отримав відповідь, якою фактично відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з проведенням пільгового обчислення вищезазначених періодів роботи та виплати заборгованості на підставі того, що дані пільги не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

Такі дії Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі- управління) вважає неправомірними, що слугувало зверненню до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак подав заперечення, в якому позов не визнав, пояснивши, що позивачу призначена пенсія за віком згідно ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 05.11.2009 року. Відповідно до ст. 3 Угоди, при призначенні пенсії на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України. Пенсія ОСОБА_3 перерахована з 05.11.2014 року згідно норм законодавства України. Заробітна плата до розрахунку пенсії взята за періоди з 01.01.1983 року по 31.12.1987 року відповідно до довідки №49 від 15.07.2009 року та з 01.07.2000 року по 31.10.2009 року відповідо до довідок №№294,295 від 12.11.2009 року. Оскільки позивач працював вахтово-експедиційним методом в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, то відповідно до ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року, пільги, в тому числі зарахування 1 року роботи за 1 рік і 6 місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії, на нього не поширюються.

Щодо вимоги про виплату індексації пенсії без зміни базового місяця для обчислення пенсії, то відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У ч.5 цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Доплата до пенсії позивача є складовою загальної суми пенсійної виплати, яка індексується. Відповідно до абзацу п'ятого пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ України від 17.07.2003 року № 1078, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Пенсія, яку позивач отримує, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Таким чином, підстав, які ґрунтувалися б на законі, для здійснення індексації пенсії немає. Крім цього, відповідно до ст. 99 КАС України, позивачем пропущено встановлений законом 6-місячний строк на звернення до суду з даним позовом, оскільки пенсію йому призначено ще в 2009 році і він щомісячно отримував пенсію у вказаному розмірі, а тому строк звернення до суду пропущено ним без поважних причин.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно абзацу другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Абзацом третім пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 з 05.11.2009 року перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком згідно ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с.20).

01.11.2016 року та 30.11.2016 року позивач звертався до управління із заявами, в яких просив здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (а.с.10,11).

З листів відповідача від 14.11.2016 року №140/Б-13 та від 06.12.2016 року № 51/Б-пуб вбачається, що позивачу відмовлено в такому перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що у період з січня 1983 року по грудень 1987 року для розрахунку пенсії враховувався заробіток з врахуванням районного коефіцієнту і північної надбавки. З 05.11.2014 року його пенсія перерахована згідно норм законодавства України. Окрім цього, він працював вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі без укладення строкового трудового договору про роботу в цій місцевості. Період роботи з липня 2000 року по жовтень 2009 року розрахунок пенсії проводився без врахування районного коефіцієнту і північної надбавки, оскільки з набранням чинності з 01.01.1992 року Закону України "Про пенсійне забезпечення" пільги не передбачені (а.с.12,17).

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 26 вересня 1967 року).

Указом від 10.02.1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності.

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів Союзу РСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод організації робіт, затвердженого постановою Державного комітету Союзу РСР з праці і соціальних питань, Президії ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я Союзу РСР від 31 грудня 1987 року № 794/33-82, встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

З огляду на викладене суд вважає, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5 зазначеного Указу, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 року (№ 21-3324а15).

Відповідно до трудової книжки, виданої ОСОБА_3 08.08.1972 року (а.с. 21-30), архівних довідок від 29.10.2008 року № Б-628, Б-630 (а.с. 35, 36), довідки, яка уточнює особливий характер або умови праці за №257 (а.с.34), а також довідок від 26.11.2009 року №19А-4486 та від 21.01.2010 року за №19А-256 (а.с. 31, 32) останній працював водієм в Долинському управлінні технологічного транспорту вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі на Самотлорському родовищі в с. Запорний Нижнєвартовського району Тюменської області Ханти-Мантійського автономного округу в періоди роботи: 28.12.1980 року по 01.03.1983 року, з 01.03.1983 року по 31.12.1987 року. До заробітної плати ОСОБА_4 виплачувались районний коефіцієнт і Північна надбавка.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що робота позивача до 1 січня 1991 року вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором з підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців).

Що стосується визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1 січня 1991 року, то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року, громадяни ОСОБА_5, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам ОСОБА_5, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами ОСОБА_5. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам ОСОБА_5 цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України "Про пенсійне забезпечення" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, у ОСОБА_3 відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Щодо вимоги про виплату індексації пенсії без зміни базового місяця для обчислення індексації суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі- ЗаконN 1282-XII) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У частині п'ятій цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 3 Закону N 1282-XII (у редакції, яка діяла до 16 жовтня 2012 року) індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У редакції цієї ж статті Закону, чинній після 16 жовтня 2012 року, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

За змістом статті 4 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Із наведеної вище норми випливає, що доплата до пенсії позивача є складовою загальної суми пенсійної виплати, яка індексується.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 4 Порядку частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Абзацом першим пункту 5 Порядку встановлено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

У 2009 році відповідно до статті 54 Закону України від 26 грудня 2008 року N 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" установлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Частиною п'ятою статті 58 Закону N 107-VI для осіб, що втратили працездатність, затверджено щоквартальне збільшення у 2008 році прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Крім того, протягом 2010 - 2016 років відбувалося щоквартальне підвищення пенсій.

Слід звернути увагу на те, що зазначені місяці щоквартального підвищення пенсій у законах України про Державний бюджет України є базовими місяцями обчислення індексації пенсії відповідно до вимог абзацу першого пункту 5 Порядку.

Отже, законами України про Державний бюджет України на відповідні роки встановлювався механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість відшкодовувати подорожчання споживчих товарів та послуг.

Таким чином, пенсія, яку позивач отримує, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Разом з тим відповідно до статей 3, 4 Закону N 1282-XII індекс інфляції споживчих цін, що перевищив поріг 101 відсоток, може бути застосованим для індексації пенсії тільки у місяці, що настає після опублікування індексу споживчих цін за попередній місяць, що слідує за базовим, але у зв'язку з тим, що вказаний місяць, коли може бути застосована індексація, збігається із щоквартальним підвищенням пенсії, відповідно до приписів абзацу першого пункту 5 Порядку індексація у базовому місяці не проводиться.

Таким чином, підстав, які ґрунтувалися б на законі, для здійснення індексації пенсії ОСОБА_3, немає.

Аналогічну позицію Верховний Суд України уже висловлював у постанові від 10 грудня 2013 року (N 21-390а13) та у постанові від 17.02.2016 року (№21-5368а15).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з врахуванням пільгового стажу за періоди його роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців та виплати індексації пенсії без зміни базового місяця для обчислення індексації, оскільки заявлений позов є безпідставним , через що вимоги позивача до Долинського обєднаного управління ПФУ в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснення перерахунку розміру призначення пенсії задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії, ст.ст.19 Конституції України, п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.02.1960 року, постанови Ради Міністрів Союзу РСР "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.11.1967 року № 1029, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26.09.1967 року № 1908-VII, Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року, Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року, Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок розміру призначеної пенсії- відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення постанови суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: