Справа № 809/1488/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 809/1488/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя Остап`юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Гребенюка Д.Б., Солтиса Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2016 ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошової компенсації за речове майно та стягнення грошової компенсації за речове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами протиправно, в порушенні статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України за №178 від 16.03.2016 не виплачено позивачу грошову компенсацію замість речового майна, що підлягає видачі в розмірі 2 206, 74 гривень, згідно довідки за №118 від 29.11.2000, за період несення військової служби до 04.11.2000, за період вимушеного прогулу з 05.11.2000 до 11.08.2015 та з моменту його поновлення на військовій службі. Вважає таку бездіяльність протиправною та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку грошову компенсацію за речове майно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні проти позову заперечив, з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованого тим, що позивачу виплачено грошову компенсацію за речове майно у зв`язку із звільненням з військової служби в запас, на підставі та у спосіб, передбачений вимогами статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України за №178 від 16.03.2016, Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період. Вважає відсутніми підстави для задоволення позову.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_2 проти позову заперечив, з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованого тим, що грошова компенсація позивачу повинна здійснюватися військовою частиною НОМЕР_1 .

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши докази, суд встановив наступне.

21.04.2006 постановою Замостянського районного суду міста Вінниця за №2а-476/2006 зобов`язано поновити позивача на військовій службі.

11.08.2015 наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України за №345 «По особовому складу» позивача призначено на рівнозначну посаду помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи начальника юридичної групи, з 09.08.2000.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України «Про особовому складу» за №385 від 27.09.2016, відповідно до частини сьомої, з урахуванням частини восьмої, статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнено, капітана юстиції з правової роботи начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_1 , з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Згідно довідки начальника речової служби за №118 від 29.11.2000, виданої на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 25.09.2000, позивачу належить грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, в розмірі 2 206, 74 гривень.

14.04.2016, 17.10.2016 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортами щодо виплати йому грошової компенсації за речове майно, згідно довідки за №118 від 29.11.2000.

Відповідно до Конституції України Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (в редакції Закону чинній на момент звернення позивача з даним адміністративним позовом).

Соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно частини 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою за №178 від 16.03.2016 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) (далі Порядок).

Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу (пункт 2).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця (пункт 3).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4).

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року (пункт 5).

Наказом Міністерства оборони України затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, яка визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці).

Основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період (пункт 2).

Пунктом 4 Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Перелік предметів із визначенням заготівельної вартості на початку кожного року ДДЗ та ПМР надає до ЦУРЗ.

ЦУРЗ відповідно до наданих цін ДДЗ та ПМР складає довідник цін, який доводиться до військових частин і установ для проведення розрахунків виплати грошової компенсації.

Оплата вартості пошиття предметів обмундирування та взуття, а також виплата грошової компенсації здійснюються за рахунок відповідних статей кошторису Міністерства оборони.

Таким чином, у відповідності до вказаних норм права, військовослужбовці, які звільнилися в запас, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі військова частина). Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Обґрунтуванням заперечення проти позову, як підстави для відмови в задоволенні позову, є посилання представника відповідача на неможливість видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі у зв`язку із відсутністю картки обліку матеріальних цінностей особистого користування, грошової оцінки речового майна, то такі посилання не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем представлено суду довідку на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі за №118 від 29.11.2000 начальника речової служби, виданої на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 25.09.2000, згідно якої позивачу належить грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, в розмірі 2 206, 74 гривень.

Оскільки, до моменту звільнення позивача з військової служби, згідно з наказу за №0320 від 09.08.2000, позивач мав право на отримання предметів речового майна, тому, у зв`язку із його звільненням з військової служби на підставі вказаного наказу, повивач вправі на отримання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі на підставі довідки на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі за №118 від 29.11.2000 в розмірі 2 206, 74 гривень.

Як наслідок, підлягає стягненню з військової частини НОМЕР_1 грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі на користь позивача в розмірі 2 206, 74 гривень, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо частини позовних вимог про стягнення грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, після звільнення позивача на підставі наказу за №0320 від 09.08.2000, в період вимушеного прогулу, то такі вимоги задоволенню не підлягаю, оскільки в період вимушеного прогулу позивач не перебував на військовій службі та не виконував обов`язки військовослужбовця, не перебував на забезпеченні військової частини, відповідно не мав права на отримання предметів речового майна, тому у позивача відсутнє право на отримання грошової компенсації замість такого речового майна.

Крім того, з моменту поновлення позивача на військовій службі, згідно судового рішення, до його звільнення з військової служби відповідно наказу за №385 від 27.09.2016, то за цей період, після звільнення ОСОБА_1 з військової служби, позивачу виплачено грошову компенсацію замість речового майна, що належить до видачі, на підставі довідки за №7 від 08.11.2016.

Щодо заявлених позовних вимог до відповідача військової частини НОМЕР_2 , суд зазначає, що у відповідності до пункту 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини. Оскільки позивач проходив військову службу та звільнений з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , то відшкодування грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі повинно здійснюватися військовою частиною НОМЕР_1 , а військова частина НОМЕР_2 є неналежним відповідачем у даних правовідносинах, тому в задоволенні позову до відповідача військової частини НОМЕР_2 необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 щодо стягнення грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, в задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_2 суд вважає за необхідне відмовити, а заявлений адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню частково.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (в/м Липники, Пустомитівський район, Львівська область) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію замість речового майна, що підлягає виплаті в розмірі 2 206 (дві тисячі двісті шість) гривень 74 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 18.04.2017.