Справа № 815/6362/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6362/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,суддів Єфіменко К.С., Іванова Е.А.,розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом Одеської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та скасування рішення держреєстратора

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Одеської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України), державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17.04.2014 року за № ІУ 25 щодо об'єкта будівництва «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1», замовником за якою визначено ОСОБА_4

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича від 03.09.2014 року №15538599.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив наступне.

17.04.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ІУ 25 «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1», замовником за якою визначено ОСОБА_4

Одеська міська рада вважає реєстрацію зазначеної декларації протиправною, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню судом.

Представник позивача зазначає, що у вказаній декларації визначено, що реконструкція квартири здійснюється замовником без зміни геометричних розмірів. Проте, зазначене не відповідає дійсності, оскільки загальна площа цієї квартири за визначеними у Декларації даними безпідставно збільшена на 21,5 кв. м. порівняно із моментом набуття права власності у 2008 році, що неможливо здійснити без зміни геометричних розмірів фундаменту та зайняття додаткової земельної ділянки.

Крім того, представник позивача зазначає, що Одеська міська рада не передавала ОСОБА_4 у власність чи користування земельну ділянку, на якій розташована здійснена прибудова до квартири АДРЕСА_2, тобто, реконструкція спірної квартири з прибудовою проведена на земельній ділянці, яка не була відведена в установленому законодавством порядку для цієї мети.

Представник позивача вказує, що зазначене підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у № 521/11675/14-ц від 04.03.2015 року, яким задоволено позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самовільно збудованого об'єкта. Даним рішення ОСОБА_4 зобов'язано власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення господарської споруди на території загального користування будинку АДРЕСА_3

03.09.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць К.В. прийнято рішення за індексним номером 15538599 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2

На думку Одеської міської ради, рішення державного реєстратора підлягає скасуванню, оскільки документи, подані ОСОБА_4 для державної реєстрації права власності на вищезазначений об'єкт нерухомого майна, не відповідають вимогам чинного законодавства, містять недостовірні відомості та є такими, що не підтверджують її право власності на вказаний об'єкт нерухомості, що виключає державну реєстрацію такого речового права як офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення у ОСОБА_4 прав на вказане нерухоме майно.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, викладених в адміністративному позові.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися про день час і місце судового розгляду справи сповіщалися належним чином та своєчасно.

19.04.2017 року, через канцелярію суду від представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких представник третьої особи просить в задоволенні адміністративного позову в частині скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації відмовити, оскільки ставиться питання про позбавлення особи права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку має місце «непропорційне» втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції.

У зв'язку з прибуттям не всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що відповідає приписам ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.04.2008 року між ОСОБА_6та ОСОБА_4 укладено договір № 2024 купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_2 Згідно зазначеного договору загальна площа квартири становить 46,9 кв. м., житлова - 37,9 кв.м.

08.10.2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6539145, яким посвідчено право приватної власності ОСОБА_4 на квартиру (об'єкт в процесі поділу), за адресою: АДРЕСА_3.

17.04.2014 року Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до ІІ категорії складності (реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири) за № ІУ 25, замовником якої є ОСОБА_4

В графі дозвільні документи зазначено, що реконструкція здійснюється на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області № 311 від 20.06.2006 року.

У п. п. 12,14 Декларації зазначено, що площа квартири 68,4/49,7 кв.м.

Також, в Декларації зазначено, що інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не потребує згідно п. 4 Порядку виконання будівельних робіт, Постанова КМУ від 13.10.2011 року №466.

Відповідно до довідки від 05.05.2014 року № 358794/1 у адресному реєстрі міста Одеси на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2008 року № 2024, реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17.04.2014 року № ОД 25, зарезервовано адресу квартири АДРЕСА_4, на підставі замовлення від 17.04.2014 року ОСОБА_4

01.09.2014 року державним реєстратором Заяць К.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15538599, згідно якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_5.

Підставою для прийняття рішення зазначено: свідоцтво про право власності, серія та номер: 26326463, видане 03.09.2014 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2015 року по справі №м 521/11675/14-ц встановлено, що органами місцевої влади або місцевого самоврядування рішення про надання ОСОБА_4 у власність або у користування земельної ділянки по АДРЕСА_5 для побудови господарської будівлі не приймалося, ділянка відповідачу не передавалася, тому має місце самовільне зайняття земельної ділянки. Тобто, відповідач, здійснив самовільну побудову господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_2 тим самим порушивши права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки.

В подальшому зазначену квартиру ОСОБА_9 було продано ОСОБА_3, за якою зареєстровано право власності на зазначену квартиру рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16739015 від 24.10.2014 року. ОСОБА_3 зазначену квартиру було продано ОСОБА_2, за якою зареєстровано право власності на зазначену квартиру рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24725216 від 24.09.2015 року

Згідно приписів ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації..

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Приписами ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до положень п.п.2, 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у якості дозвільного документа на здійснення реконструкції зазначено дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області від 20.06.2006 року № 311.

Проте, відповідно до листа Управління архітектури та містобудування ОМР від 11.08.2016 року № 01-11/3714, в журналі реєстрації дозволів на виконання будівельних робіт Інспекції ДАБК за № 311 від 26.06.2006 року зареєстровано дозвіл на реконструкцію приміщень з прибудовою за адресою: АДРЕСА_6, замовники: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8. Згідно зазначеного журналу номер дозволу було перереєстровано на № 454/06.

На думку суду, зазначений факт, свідчить про недостовірність даних, зазначених третьою особою у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Щодо посилання ОСОБА_4 на п.4 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року, як на підставу відсутності документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне.

Пунктом 4 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Зазначене положення Порядку кореспондує п.4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 24.04.2008 року придбала квартиру загальною площею 46,9 кв. м., а в декларації зазначено загальну площу квартири - 68,4 кв.м., що свідчить, на думку суду, про факт здійснення реконструкції зі зміною зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

Таким чином з встановлених судом фактів вбачається, що замовником декларації наведено було недостовірні дані в декларації, у зв'язку з чим декларація про готовність об'єкта до експлуатації підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону,наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно положень ч.1 ст. 15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Приписами п. 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування), справжність підпису яких засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат";документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Так, судом встановлено, що реконструкція об'єкту здійснювалася зі зміною зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, тоді як земельна ділянка Одеською міською радою ОСОБА_4 не передавалася, що встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2015 року.

Крім того, декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка також стала підставою для прийняття рішення про реєстрацію права власності визнана судом такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить висновку що оскаржуване рішення ппро реєстрацію права власності також підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Одеської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та скасування рішення.

Скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17.04.2014 року за № ІУ 25 щодо об'єкта будівництва «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_1», замовником за якою визначено ОСОБА_4.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Заяць Костянтина Вікторовича від 03.09.2014 року №15538599.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Н.В. Бжассо

Суддя К.С.Єфіменко

Суддя Е.А.Іванов