Справа № 336/8900/15-а(2-а/336/18/2016)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 336/8900/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 (договір від 21 лютого 2017 року),

відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року

у справі №336/8900/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся у Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязання призначити пенсію за віком з 05 листопада 2015 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією урахуванням різниці, що була виплачена раніше.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року, прийнятою у відкритому судовому засіданні, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано протиправними дії щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 05 листопада 2015 року; зобовязано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 05 листопада 2015 року відповідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з урахуванням різниці, що була виплачена раніше.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Представник управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 з вересня 2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, по Списку №2 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

05 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 9).

Із розпорядження №800749 від 09 листопада 2015 вбачається, що відповідач при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні сумі 1197,91 грн. за 2007 рік (а.с. 15).

Окрім того, управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя листом від 10 листопада 2015 року №213/М-1 надано відповідь, в якій зазначено, що позивачу вже призначено пенсію за віком довічно, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та в подальшому неодноразово здійснено перерахунок пенсії по статті 42 відповідного Закону (а.с. 10).

Вважаючи дії відповідача щодо застосування при призначенні йому пенсії за віком показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік неправомірними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, по Списку №2 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за вказаним Законом, такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим законом призначалися наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом «б» частини1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Таким чином, враховуючи те, що пенсія позивачу за віком на пільгових умовах призначена під час дії Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то посилання суду першої інстанції про те, що позивачу призначено пенсію за іншим Законом, а не Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є безпідставними, оскільки такі доводи суперечать положенням пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким чітко визначено, що пільгові пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки, положення частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, то суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачу раніш вже була призначена пенсія за віком на підставі цього Закону.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим