Справа № 428/3323/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3323/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він з 05.08.2006 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року по 14.06.2016 року - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області на посаді інспектора роти дорожньо-патрульної служби підпорядкованої Головному управлінню Національної поліції в Луганській області. Наказом ГУНП в Луганській області № 385 о/с від 13.06.2016 року звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 14.06.2016 року, через хворобу. Свідоцтвом про хворобу військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час у зв'язку із хворобою, пов'язаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. З 05 липня 2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та 35% втрати професійної працездатності. Відповідно до висновку обласної МСЕК причиною втрати професійної працездатності є хвороба, що пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 14 червня 2016 року наказом № 385 о/с від 13.06.2016 позивача було звільнено зі служби в поліції через хворобу. На день його звільнення вислуга років у календарному обчисленні становила 09 років 10 місяців 08 днів. В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності поліцейського, надавши всі необхідні документи для призначення такої допомоги. Однак листом від 29.12.2016 йому було відмовлено у призначенні допомоги та повернутий без виконання повний пакет документів, оскільки випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) пов'язаних з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені. Призначення та виплата одноразової грошової допомоги можлива у разі відповідності висновку МСЕК до випадків, передбачених статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає таку відмову та повернення без виконання документів неправомірною, тому що він має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016. У зв'язку з цим у вказаному позові ОСОБА_1 просить про наступне:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст. 97, 99, 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського».

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких вважав позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в письмових запереченнях заперечував проти задоволення позовних вимог.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 4, 6 ст. 128 КАС України судом було вирішено розглянути справу в письмовому провадженні без проведення судового засідання та, відповідно, без складання журналу судового засідання.

Дослідивши надані учасниками розгляду справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 з 05.08.2006 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 14.06.2016 - в Національній поліції в Луганській області, що підтверджується копією дублікату трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1.

Згідно з копією безтермінового посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 06 листопада 2015 року Головним управлінням МВС України у Луганській області, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

13.06.2016 наказом ГУНП в Луганській області № 385 о/с капітана поліції ОСОБА_1, інспектора роти дорожньо-патрульної служби Національної поліції в Луганській області за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено через хворобу з 14.06.2016, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 09 років 10 місяців 08 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 14 діб.

Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 81, виданого 27.05.2016 військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» за направленням УКЗ ГУНП України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інспектор роти дорожньо-патрульної служби підпорядкованої ГУНП в Луганській області, отримав хворобу, пов'язану з проходженням служби у органах внутрішніх справ. Був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 05.07.2016 серії 12ААА № 441294, позивачу з 04.07.2016 до 04.07.2017 встановлено ІII групу інвалідності, за захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС; висновок про умови та характер праці: протипоказана праця, пов'язана із статико-кинетичним перенавантаженням хребта.

Відповідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 05.07.2016 серія 12ААА № 008824 встановлено, що рівень втрати професійної працездатності ОСОБА_1 становить 35% з 04.07.2016 до 01.08.2017 на підставі акта огляду МСЕК № 61-805.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що він отримав ІІІ групу інвалідності від хвороби, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Листом № 5540/111/22/05-2016 року від 29.12.2016 року позивачу було повідомлено, що випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва) пов'язаних з виконанням службових обов'язків в органах внутрішніх справ статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені. Також йому був повернутий пакет документів.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок хвороби, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, є неправомірними.

В своїй відмові та письмових запереченнях відповідач не посилається на недостатність документів, поданих позивачем для вплати одноразової грошової допомоги, а обґрунтовує свою бездіяльність неповнотою законодавчих актів. У зв'язку з такими доводами, відповідач вказував на те, що виплата одноразової грошової допомоги не можлива на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

16.09.2015 Кабінет Міністрів України у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про Національну поліцію» постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач, як особа, яка проходила службу в поліції, втратив працездатність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби, та був звільнений зі служби в поліції саме через хворобу, викликану цим захворюванням.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Судом було встановлено, що позивач отримав захворювання (хворобу) під час виконання своїх службових обов'язків, про що свідчать копії виписок та довідок МСЕК, свідоцтва про хворобу, які наявні у матеріалах справи.

Фактичною підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги стало те, що за позицією відповідача, хвороба позивача, як зазначено в копіях виписок та довідок МСЕК, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції. У зв'язку з такими доводами, відповідач вказував на те, що виплата одноразової грошової допомоги не можлива на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

З такими доводами відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Отже, дія затверджених цими Постановами Порядків поширюється на працівників міліції.

В той же час встановлені обставини справи свідчать про те, що на час встановлення позивачу інвалідності він проходив службу в поліції, звільнено позивача також зі служби в поліції. Тобто, на час виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, він був поліцейським, а не працівником міліції, тому посилання відповідача на положення вказаних постанов КМУ є безпідставними.

Крім цього, наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року внесено зміни до Порядку № 4, відповідно до яких пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4.

Відповідно до пп. 4 п.5 розділу I Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, на теперішній час і Порядок №4 визначає таку підставу для призначення одноразової грошової допомоги як втрата працездатності поліцейського, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи підтверджують наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням нею служби в поліції (п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»).

З метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна судова практика щодо вирішення подібних спірних правовідносин міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 року по справі № 800/30467/16, ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року по справі № 428/959/17, постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 року по справі № 825/1394/16, ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 року по справі № 335/9056/16-а, ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року по справі № 373/1188/16-а, тощо.

З метою забезпечення зрозумілості судового рішення, а також з метою повного захисту прав позивача та недопущення виплати позивачу неправильного розміру допомоги, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вирішити питання про розмір одноразової грошової допомоги, яку просить зобов'язати призначити та виплатити позивач.

При цьому суд враховує, що згідно із п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, зокрема, в разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності IІI групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, в разі набрання цією постановою суду законної сили, буде прийнято саме на підставі цієї постанови, тобто рішення про виплату вважатиметься таким, що прийнято в 2017 році, а отже 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2017 року дорівнюватиме 112000 грн. (70 х 1600 грн.) Саме в такому розмірі слід зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно із статтею 94 КАС України, суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій згідно із Законом України «Про судовий збір», а отже судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 171, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 97, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99, ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» в розмірі 112000 (сто дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.Б. Баронін