Справа № 810/1200/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року № 810/1200/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

29 березня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є фізичною особою-підприємцем, який обрала спрощену систему оподаткування, а також пенсіонером за віком, який отримує пенсію відповідно до закону. Стверджував, що в силу положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому оскаржувана вимога про сплату недоїмки за єдиним внеском відповідачем виставлена протиправно та підлягає скасуванню (а.с. 3-5).

Відповідач позову не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана вимога виставлена у зв'язку з несплатою позивачем самостійно визначеного у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску від 20 січня 2014 р. № грошового зобов'язання у сумі 4800 грн 76 коп., боргу за І-ІІ квартали 2013 р. у сумі 1184 грн 97 коп. та нарахованої пені у сумі 1203 грн 09 коп.

12 квітня 2017 р. позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

21 лютого 2017 р. відповідачем було виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6341-17 на загальну суму 7188 грн 82 коп., з яких: недоїмка - 5985 грн 73 коп., пеня - 1203 грн 09 коп. (далі - вимога № Ф-6341-17) (а.с. 13).

У зв'язку з тим, що позивач вважає названу вимогу такою, що винесена протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 2464-VI, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 р. № 449 (далі - Інструкція).

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, вважаються роботодавцями і є платниками єдиного внеску.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 названого Закону фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як убачається з ст. 12 Закону № 1788-XII, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначено Інструкцією.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

З 18 березня 2015 р. позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с. 11).

Крім того, позивач є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується посвідченням від 16 лютого 2011 р. серія НОМЕР_3, категорія 4 (а.с. 12).

З 1 січня 2012 р. позивач є платником податків, який обрав спрощену систему оподаткування шляхом сплати єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку № НОМЕР_4 (а.с. 6).

21 лютого 2017 р. відповідачем було виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-6341-17 на загальну суму 7188 грн 82 коп., з яких: недоїмка - 5985 грн 73 коп., пеня - 1203 грн 09 коп.

При вирішенні правомірності виставлення відповідачем вимоги № Ф-6341-17, судом встановлено таке.

Як убачається з розрахунку вимоги № Ф-6341-17, вона складається з нарахованого єдиного внеску згідно зі звітом №, у якому позивачем самостійно було визначено грошове зобов'язання зі сплати єдиного внеску у сумі 4800 грн 76 коп., заборгованості зі сплати єдиного внеску за І-ІІ квартали 2013 р. у сумі 1184 грн 97 коп. та пені у сумі 1203 грн 09 коп. (а.с. 24).

Дійсно, 20 січня 2014 р. позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 р. №, у якому самостійно визначено грошове зобов'язання зі сплати єдиного внеску у сумі 4800 грн 76 коп. (а.с. 34 на звороті, 35).

Водночас, згідно з листом начальника відділу адміністрування ЄВ від 6 березня 2017 р. № 13-02/103, сума неправомірно нарахованого єдиного внеску, яку необхідно відкоригувати на зменшення складає 2388 грн 06 коп. (а.с. 25).

Проте, відповідачем цього зроблено не було.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вимога № Ф-6341-17 підлягає частковому скасуванню, а саме, в частині неправомірно нарахованого єдиного внеску у сумі 2388 грн 06 коп.

При вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання позивача на ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 р. № 796-XII , враховуючи таке.

Згідно з вимогами названої норми особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Наведене свідчить, що дійсно, особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та отримали право на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 2464-VI, належать до кола осіб, які отримали право на пенсію за віком як різновиду трудової пенсії.

Жодних обмежень для осіб, які набували права на пенсію за віком або визнані в установленому порядку інвалідами у минулому і на підставі різних законодавчих актів, положення ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI не встановлюють.

Таким чином, особи, яким призначено пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII є пенсіонерами за віком і це відповідає положенням Закону № 1058-IV.

Якщо вказані пенсіонери є фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування, це означає, що вони звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі вимог ч. 4 ст. 4 Закону України № 2464-VI, проте, не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Проте, позивач є фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, і належить до кола осіб, які отримують пенсію за віком з 18 березня 2015 р., а отже, він звільнений від сплати за себе єдиного соціального внеску саме з цієї дати.

Наведене не позбавляє позивача обов'язку сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску, яка виникла до 18 березня 2015 р.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога в підлягає частковому скасуванню, а саме, у сумі 2388 грн 06 коп.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що було зроблено позивачем в частині позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що і було зроблено відповідачем в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 21 лютого 2017 р. № Ф-6341-17 в частині нарахування 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) грн 06 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.