Справа № 805/448/17-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 р. Справа № 805/448/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобовязання внести виправлення до трудової книжки щодо підстав звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобовязання внести виправлення до трудової книжки щодо підстав звільнення.

В обґрунтування позову зазначив, що 21 вересня 2016 року ГУНП в Донецькій області прийнято наказ № 1491 «Про виконання п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 02.09.2016 року № 1369», пунктом першим якого вирішено за особисту недисциплінованість, безпідставну відсутність на службі 19 та 20 січня 2016 року, грубе порушення транспортної дисципліни, скоєння дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного спяніння, приховування вказаних фактів від керівництва ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області, порушення вимоги ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, порушення вимог п. 2.5. та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, помічника оперуповноваженого ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України на підставі п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погодившись з вищезазначеними наказами, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду.

Просив внести зміни у накази на підставі Рапорту ОСОБА_1 та свідоцтва про хворобу № 216 ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області від 19.09.2016 року, а саме «за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням, за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатні до служби в поліції».

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заперечення проти адміністративного позову.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Позивач ОСОБА_1, проходив службу в ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області на посаді помічника оперуповноваженого, спеціальне звання сержант поліції.

17 серпня 2016 року на оперативній нараді керівництва ОСОБА_2 ГУ НП в Донецькій області стало відомо, що помічник оперуповноваженого Бахмутського ВН ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої функціональні обовязки.

На підставі вищевикладеного 17 серпня 2016 року ГУНП в Донецькій області було прийнято наказ № 1282 про призначення службового розслідування за вказаним фактом.

Висновком службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово порушував службову дисципліну, скоїв дорожньо транспортну пригоду у стані алкогольного спяніння, приховував вказані факти від керівництва ОСОБА_2

На підставі вищезазначеного та враховуючи факти, які виявлені протягом службового розслідування, було прийнято наказ від 02.09.2016 року № 1369 «Про порушення службової дисципліни працівниками ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області та заходи реагування» та притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

Наказом начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_3 за номером 1369 від 02.09.2016 року позивач, як помічник оперуповноваженого ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_1: «За особисту недисциплінованість, безпідставну відсутність на службі 19 та 20 січня 2016 року, грубе порушення транспортної дисципліни, скоєння дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного спяніння, приховування вказаних фактів від керівництва ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області, недотримання вимоги ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 1, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п. 2,5 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України по виходу з лікарняного.

21 вересня 2016 року Наказом начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_3 за номером № 317 о.с. «Відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліції» ОСОБА_1 був звільненим із служби в поліції: за п. 6 ст. 77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

21 вересня 2016 року Наказом начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_3 за номером № 149 «Про виконання п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 02.09.2016 року № 1369» Пунктом 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 02.09.2016 року№ 1369 «Про порушення службової дисципліни працівниками ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області та заходи реагування» за особисту недисциплінованість, безпідставну відсутність на службі 19 та 20 січня 2016 року, грубе порушення транспортної дисципліни, скоєння дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного спяніння, приховування вказаних фактів від керівництва ОСОБА_2 ГУНП в області, недотримання вимоги ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 1, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п. 2.5. та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, прийнято рішення помічника оперуповноваженого ОСОБА_2 ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України по виходу з лікарняного.

Не погодившись з вищевказаними наказами, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про скасування наказів ГУНП в Донецькій області, що стосуються його звільнення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі № 805/3791/16-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Донецькій області №1369 від 02 вересня 2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення з органів Національної поліції; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Донецькій області №1491 від 21 вересня 2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення з органів Національної поліції; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Донецькій області №317 о/с від 21 вересня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів Національної поліції.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року прийнято нову постанову, а саме: постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3791/16-а скасовано. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем грубо порушено ст. 7 Дисциплінарного Статуту, в частині неповідомлення безпосереднього або старшого прямого начальника про вчинення правопорушення, а саме скоєння дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, що є безумовною підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, тому колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про правомірність дій відповідача при прийнятті спірних наказів.

Відповідно ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Отже, станом на теперішній час, накази ГУНП в Донецькій області, на підставі яких ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади визнані судом правомірними та законними.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 18 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За змістом ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За приписами п. 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірне рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, у відповідності до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, та виходячи з того, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які підстави щодо внесення змін до трудової книжки, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобовязання внести виправлення до трудової книжки щодо підстав звільнення відмовити.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.