Справа № 810/714/17
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 квітня 2017 року № 810/714/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін О.С. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації про встановлення наявності (відсутності) компетенції (повноважень), визнання протиправним та скасування розпорядження та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації , у якому позивач просить суд:

- встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень Білоцерківської райдержадміністрації щодо підписання додаткової угоди №11 від 25.08.2015 до договору оренди водного об'єкту та земель водного фонду Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер 01);

- визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Білоцерківської районної державної адміністрації від 19.08.2015 №456 "Про внесення змін до договору оренди водних об'єктів та земель водного фонду від 06.12.2005, укладеного райдержадміністрацією з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 в адміністративних межах Маловільшанської сільської ради";

- визнати незаконними та протиправними дії заступника Білоцерківської районної державної адміністрації Грінчука В.Ю., які виразилися в підписанні додаткової угоди №11 від 25.08.2015 до договору оренди водного об'єкту та земель водного фонду Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер 01).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 зазначена позовна заява була залишена буз руху.

Залишаючи адміністративний позов без руху, суд встановив місячний строк з дати отримання копії вказаної ухвали, протягом якого позивачеві необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати копію усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України (у двох примірниках) - ОСОБА_1; надати виправлений примірник позовної заяви (у двох екземплярах), з урахуванням вказаних судом зауважень; надати докази сплати судового збору у сумі 1520,00 грн.

10.03.2017 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви б/н від 07.03.2017 (вх.№3299/17 від 10.03.2017), до якого додано наступні документи: квитанція №173165677 від 07.03.2017 про сплату судового збору у розмірі 880,00 грн.; виправлений примірник позовної заяви (два екземпляри); копії усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_1 (два екземпляри). У вказаній заяві позивач, посилаючись на положення Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» №2 від 05.02.2016, зазначив про те, що подана ним позовна заява містить дві, не три вимоги немайнового характеру як зазначено в ухвалі суду від 16.02.2017.

У заяві позивач не погоджується з позицією суду, яка зазначена в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, зокрема, в частині розміру судового збору, який підлягає до сплати за заявлені ним вимоги. Так, зокрема, на думку позивача, сума судового збору за заявлені ним дві вимоги немайнового характеру становить 1280,00 грн.

Проте, суд вважає вказані твердження позивача помилковими, з огляду на наступне.

Згідно з п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016 прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Абзацом 2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року N 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», на яку посилається позивач, було рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

У вказаному Аналізі, зокрема, зазначено, що як вимагають положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками згідно з вказаним положенням є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права.

Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 14.03.2017 (справа №П/800/559/16) зазначив про те, що системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п'ятої статті 171-1 КАС дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Вказана правова позиція ВСУ підлягає обов'язковому врахуванню згідно з положеннями статті 161 та статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, однією вимогою слід вважати пов'язані між собою позовні вимоги особи лише в тому разі, якщо одна з них є передумовою, а інша - наслідком застосування певного способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу (визнання протиправною бездіяльності відповідача та спонукання його виконати дії, від яких він ухиляється; скасування рішення суб'єкта владних повноважень та спонукання його прийняти інше або вчинити певні дії тощо).

У позовній заяві позивачем заявлено наступні вимоги:

- встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень Білоцерківської райдержадміністрації щодо підписання додаткової угоди №11 від 25.08.2015 до договору оренди водного об'єкту та земель водного фонду Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер 01);

- визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Білоцерківської районної державної адміністрації від 19.08.2015 №456 "Про внесення змін до договору оренди водних об'єктів та земель водного фонду від 06.12.2005, укладеного райдержадміністрацією з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 в адміністративних межах Маловільшанської сільської ради";

- визнати незаконними та протиправними дії заступника Білоцерківської районної державної адміністрації Грінчука В.Ю., які виразилися в підписанні додаткової угоди №11 від 25.08.2015 до договору оренди водного об'єкту та земель водного фонду Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер 01).

Проаналізувавши зміст прохальної частини позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги не є похідними одна від одної, оскільки задоволення будь-якої із заявлених позовних вимог не є передумовою для застосування іншого заявленого позивачем способу захисту.

Отже, заявлені позивачем вимоги є самостійними за своєю правовою природою та кожна з них окремо є різним способами захисту порушеного права.

У зв'язку з цим, звернення з вказаними позовними вимогами передбачає сплату судового збору за кожну позовну вимогу окремо.

Таким чином загальна сума судового збору за заявлені позивачем вимоги становить 1920,00 грн.

Проте, позивачем було сплачено за звернення з даною позовною заявою було споачено судовий збір у розмірі 1280,00 грн., що в свою чергу, свідчить про часткове виконання позивачем вимог ухвали суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частиною 2 ст.185 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Частиною 1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Отже, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції. При цьому, у тому випадку, якщо апеляційну скаргу на ухвалу суду подано не було, то таке судове рішення набирає законної сили після закінчення п'ятиденного строку для подання такої скарги.

Так, п'ятиденний строк обраховується з дня отримання копії відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Київського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 16.02.2017 була особисто отримана позивачем 23.02.2017, про що свідчить відмітка про вручення на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №593. Суд звертає увагу на те, що у випадку незгоди зі змістом зазначеної ухвали суду, позивач протягом 5 днів з дня отримання копії вказаного судового рішення, тобто по 28.02.2017 включно, мав право оскаржити відповідне судове рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського окружного адміністративного суду.

Проте, суд звертає увагу про те, що в автоматизованій системі документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» відсутня інформація щодо реєстрації апеляційної скарги позивача на ухвалу Київського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 16.02.2017.

Отже, 01.03.2017 вказане судове рішення набрало законної сили, а тому в силу положень ч.1 ст.255 КАС України є обов'язковим для позивача та підлягає виконанню.

Статтею 129 Конституції України обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною 2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Проте, позивачем у встановлений судом строк вимоги ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 про залишення позовної заяви без руху не були виконані в повному обсязі, зокрема, в частині сплати судового збору у встановленому судом розмірі.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин та враховуючи не усунення позивачем у повному обсязі недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.106,108,160,165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

2.Копію ухвали надіслати ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дудін С.О.