Справа № 711/1881/17
Суддя: Шипович В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/1881/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 року Придніпровський районний суду міста Черкаси у складі:

головуючого-судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коваленко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання відмови протиправною, зобов'язання скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство внутрішніх справ України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.03.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі ГУНП) про визнання відмови протиправною, зобов'язання скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, вказавши, що з 23.09.1994 по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України (міліції), а з 07.11.2015 року по 02.07.2016 року в Національній поліції, а саме у ГУНП. Згідно свідоцтва про хворобу №209 від 01.07.2016 року він у зв'язку із захворюванням пов'язаним із травмою отриманою під час виконання службових обов'язків в органах внутрішніх справ, визнаний непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у воєнний час. Наказом №98 о/с від 02.07.2016 року по ГУНП він звільнений зі служби в поліції через хворобу. Висновком МСЕК від 13.09.2016 року він з 13.09.2016 року визнаний інвалідом 3 групи та йому встановлено 50% втрати професійної працездатності. 21.09.2016 року він звернувся до ГУНП із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням 3 групи інвалідності. Однак листом ГУНП від 19.10.2016 року йому було відмовлено у призначенні та виплаті такої допомоги. Таку відмову позивач вважав безпідставною та просив суд, - визнати протиправною відмову ГУНП оформлену листом від 19.10.2016 року №29/К-134 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3; зобов'язати ГУНП скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення і здійснення виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому 3 групи інвалідності, що настала внаслідок травми отриманої під час виконання службових обов'язків в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб (на 1 січня календарного року в якому прийнято рішення про виплату) у сумі 240000 гривень.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача заперечувала проти позову ОСОБА_3 подавши письмові заперечення, в яких посилалася на те, що з 07.11.2015 року ОСОБА_3 був прийнятий на службу в поліцію, а отже був визнаний здоровим та гідним проходити службу в Національній поліції. В свою чергу Національна поліція не є правонаступником органів внутрішніх справ. Інвалідність позивача виникла внаслідок травми отриманої під час проходження служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції. За таких обставин на ОСОБА_3 не можуть поширюватися норми Закону України «Про Національну поліцію», які передбачають виплату одноразової допомоги поліцейським, зокрема стаття 97. При цьому затверджений 11.01.2016 року Наказом №4 МВС України, - Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4) встановлює лише механізм реалізації положень Закону України «Про Національну поліцію». За таких обставин, на думку представника відповідача, ГУНП не мало підстав для призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги. Крім того просила врахувати, що ОСОБА_3 пропустив передбачений ст. 99 КАС України місячний строк для звернення до адміністративного суду.

Представник третьої особи - МВС України, подав письмові пояснення в яких вважав позовні вимоги законними та обґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 правомірно звернувся із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги саме до ГУНП та виконав всі вимоги Порядку №4 для отримання одноразової грошової допомоги.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, оголосивши письмові заперечення відповідача та письмові пояснення третьої особи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_3 з 23.09.1994 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції на посаду заступника начальника ГУНП в Черкаській області - начальника кримінальної поліції, що підтверджено копією трудової книжки позивача та наказом ГУНП №27 о/с від 07.11.2015 року (а.с. 6-7, 57).

Відповідно до Свідоцтва №209 про хворобу від 01.07.2016 року (а.с. 9), - ОСОБА_3 визнаний непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у воєнний час, у тому числі внаслідок післятравматичного (1998 р.) захворювання правого колінного суглобу.

Наказом №98 о/с від 02.07.2016 року по ГУНП, - ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції через хворобу (п.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію») (а.с. 8).

Згідно Акту №1 від 22.03.2010 року форми Н-1 (а.с. 14-15), - 29.12.1998 року ОСОБА_3 перебуваючи на посаді оперуповноваженого Соснівського ВКР УМВС України в Черкаській області під час затримання підозрюваного отримав травму правого колінного суглобу. Нещасний випадок визнано таким, що стався при виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

Висновком МСЕК від 13.09.2016 року ОСОБА_3 з 13.09.2016 року безтерміново встановлена ІІІ (третя) група інвалідності внаслідок травми пов'язаної з виконанням службових обов'язків - правобічний післятравматичний гонартроз (травма в 1998 р.). Ступінь втрати професійної працездатності 50% (а.с. 11-13).

27.09.2016 року ОСОБА_3 подав до ГУНП заяву від 21.09.2016 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, додавши до своєї заяви довідку МСЕК, копії свідоцтва про хворобу, Актів форми Н-1 та Н-5, паспорту, довідки про ідентифікаційний номер, довідку банку (а.с. 19).

Листом від 19.10.2016 року №29/К-134 т.в.о. начальника ГУНП Кожухівського В.О. відмовлено у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги оскільки статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» та наказом МВС №4 від 11.01.2016 року не передбачена можливість виплати поліцейському одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, яка настала внаслідок травми, отриманої не при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до вищезазначеного Закону (а.с. 20).

За змістом ч.6 ст. 23 Закону України «Про міліцію», - у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності виплачується одноразова грошова допомога, зокрема в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІII групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», - право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про міліцію» не можуть бути прийняті судом, оскільки суперечать абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_3, як особа, якій встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок травми отриманої під час виконання службових обов'язків, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.6 ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Відповідно до пп. 4 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 встановлено значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Отже і Порядок №4 не заперечує можливості отримання одноразової грошової допомоги при інвалідності з причини травми отриманої під час проходження служби в ОВС.

Згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Таким чином ОСОБА_3 27.09.2016 року обґрунтовано звернувся до ГУНП за останнім своїм місцем служби із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно пункту 1 розділу IV «Призначення і виплата ОГД» Порядку №4, - фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський. Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до пункту 2 розділу IV «Призначення і виплата ОГД» Порядку №4, - керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Реформування міліції в Національну поліцію та оновлення у зв'язку із цим законодавчої бази не може бути підставою для відмови у захисті законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

ОСОБА_3 вступаючи на службу до ОВС і тривалий час виконуючі свої професійні обов'язки, пов'язані з ризиком для життя та здоров'я, мав законне сподівання, що у випадку втрати працездатності на службі та встановлення інвалідності він отримає гарантований Державою соціальний захист, який включає у тому числі й одноразову грошову допомогу в розмірі визначеному Законом України «Про міліцію».

В той же час розмір одноразової допомоги повинен обчислюватися виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1450 гривень, який діяв на день встановлення інвалідності ОСОБА_3, тобто станом на 13.09.2016 року.

Таким чином розмір одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 має становить 217500 гривень (із розрахунку 1450 грн. х 150).

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно визнати протиправною відмову ГУНП у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 викладену в Листі №29/К-134 від 19.10.2016 року т.в.о. начальника ГУНП; зобов'язати ГУНП скласти Висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 217500 гривень, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми отриманої під час виконання службових обов'язків.

Щодо доводів представника відповідача про пропуск ОСОБА_3 строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України, - Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.5 ст. 99 КАС України, - для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Суд вважає, що положення ч.5 ст. 99 КАС України не підлягають застосуванню у розглядуваній справі з наступних підстав.

Так, виходячи із аналізу ч.5 ст. 99 КАС скорочений (місячний) строк звернення до суду передбачено у випадку оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, тобто мова йде про рішення суб'єкта владних повноважень на підставі якого в подальшому цей же суб'єкт владних повноважень може заявити до особи вимогу про стягнення грошових коштів.

Вищий адміністративний суд України у своєму Листі від 27.09.2010 №1343/11/13-10 (Із змінами, внесеними згідно з Листом Вищого адміністративного суду № 1843/11/13-10 від 24.12.2010), роз'яснив, що рішеннями суб'єкта владних повноважень, на підставі яких можуть бути заявлені вимоги про стягнення грошових коштів, є, зокрема, податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючими органами на підставі Закону України від 21 грудня 2000 року N 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

ОСОБА_3 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги листом від 19.10.2016 року, а до суду він звернувся із розглядуваним позовом 09.03.2017 року, таким чином позов ОСОБА_3 подано в межах строку передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України.

Керуючись статтями 19, 46 Конституції України, статтею 23 Закону України «Про міліцію», абзацем 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», статтями 8-10, 71, 86, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 викладену в Листі №29/К-134 від 19.10.2016 року т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти Висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 217500 (двісті сімнадцять тисяч п'ятсот) гривень, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми отриманої під час виконання службових обов'язків.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Шипович В.В.

Повний текст постанови виготовлено 24.04.2017 року.

Суддя: В. В. Шипович