Справа № 191/190/17 (2-а/191/59/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2017 рокусправа № 191/190/17 (2-а/191/59/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року у справі № 191/190/17 (2-а/191/59/17) за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними та протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії з січня 2017 року;

- зобовязати відповідача зарахувати період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.03.1986 року по 28.02.1991 року в полуторному розмірі для призначення пенсії по вислузі років з 26.01.2011 року і продовжувати виплачувати пенсію у розмірі, що була призначена до зменшення.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірними дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з січня 2017 року.

Зобов'язано Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.03.1986 року по 28.02.1991 року в полуторному розмірі для призначення пенсії по вислузі років з 26.01.2011 року і продовжувати виплачувати пенсію у розмірі, що була призначення до зменшення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з огляду на приписи п. 43 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі» відсутні підстав для зарахування періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі в полуторному розмірі.

Особи, які беруть участь у справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача з 26.01.2011 року, та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

14.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати розяснення щодо причин зменшення розміру його пенсії (а.с.7).

Відповідно до листа від 16.12.2016 року № Щ-80/02/09 позивачу було повідомлено, що у відповідності до приписів п. 43 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі» лише за період роботи з 01.08.1945 року по 01.03.1960 року один рік зараховувався за два роки роботи, якщо працівник мав відповідні пільги, за період роботи з 01.03.1960 року один рік роботи зараховувався за один рік (а.с.10).

Визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру його пенсії та зобовязання зарахувати період роботи в районах Крайньої Півночі в полуторному розмірі та продовжувати виплачувати пенсію у розмірі, що був призначений до зменшення, і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт роботи позивача на постійній основі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а тому на нього поширюються пільги, встановлені, зокрема ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року стосовно зарахування одного року роботи за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р., з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28 (далі - Інструкція).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року (далі - Тимчасова Угода), громадяни ОСОБА_2, що домовилися, які працювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. У випадках, коли законодавством однієї з ОСОБА_2, що домовилися, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на третьої держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

При тлумаченні положень згаданих нормативних актів, Верховний Суд України в постанові від 1 грудня 2015 року (справа № 524/11590/14-а) прийшов до висновку про те, що особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, мають право на призначення пенсії за віком у разі настання умов (досягнення пенсійного віку, напрацювання стажу), за яких відповідно до положень частини першої статті 1 Тимчасового Угоди виникає право на призначення такої пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи висновок Верховного Суду України, викладений у вищезгаданій постанові, положення нормативних актів, для зарахування при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком і по інвалідності, одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік шість місяців, необхідна наявність трудового договору, укладеного на строк не менше трьох років, відомості про період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, користування пільгами, передбаченими діючим на час роботи законодавством, які повинні бути зазначені в трудовій книжці, або довідці чи в письмовому трудовому договорі, наявність вислуги років.

Приписами п. 43 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 16.12.1967 року № 530/П-28, загальний стаж роботи, що дає право на отримання пенсії обраховується за період роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в наступному порядку:

а) пенсій за віком та по інвалідності за період з 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за один рік та шість місяців роботи особам, вказаним у пунктах 2, 3, 4 даної Інструкції; за період з 01 серпня 1945 року по 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги у відповідності до Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року, постановою СНК СРСР від 18.11.1945 р. № 2927 або у відповідності о інших рішень Правління СРСР;

б) пенсій за вислугу років за період з 01 березня 1960 року один роботи зараховується за один рік; за період з 01 серпня 1945 року по 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги у відповідності до Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року, постановою СНК СРСР від 18.11.1945 р. № 2927 або у відповідності о інших рішень Правління СРСР; за період роботи до 01 серпня 1945 року по раніше діючому законодавству.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи на Крайній Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі за наявності трудової угоди, укладеної не менше ніж на три роки, що при перерахунку розміру пенсії може підтверджуватись трудовою книжкою, письмовим трудовим договором або довідкою про відпрацьований стаж. При цьому зарахування стажу один рік за один рік та шість місяців відбувається саме для осіб, яким призначено пенсію за віком чи по інвалідності, в той час, як при призначенні пенсії за вислугу років зарахування стажу відбувається саме один рік за один рік.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на підставі трудових договорів від 30 березня 1978 року, від 25 квітня 1983 року, від 25 квітня 1980 року, від 25 квітня 1986 року, від 25 квітня 1989 року позивач у вказаний спірний період працював техніком-геологом «Северо-Эвенской экспедиции Магаданской области» та «Северо-Байкальской экспедиции», пос. Нижнеангарск, Бур. АССР», що відповідачем не заперечується.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що на позивача поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він укладав строкові трудові договори на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, але лише у випадку отримання пенсії за віком.

Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року (справа № 21-5592а15).

В той же час, матеріали справи свідчать та позивачем не заперечується, що ним отримується пенсія саме за вислугу років, що не передбачає зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, один рік роботи за один рік та шість місяців.

При цьому колегія судів апеляційного суду зауважує, що ОСОБА_1 не позбавлений права за заявою на призначення йому пенсії за віком вперше.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, а відповідно апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року у справі № 191/190/17 (2-а/191/59/17) скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко