Справа № 808/2131/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗЯСНЕННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

12 квітня 2017 року Справа № 808/2131/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про розяснення судового рішення у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області

третя особа в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2, Головне Управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області (далі відповідач), треті особи в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2, Головне Управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області), в якому просила:

визнати протиправним та скасувати Наказ в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2 №9/08-08 від 23.06.2016, яким припинено державну службу позивача шляхом звільнення з посади заступника начальника відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області за вчинення дисциплінарного проступку відповідно до п. 4 ст. 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII;

поновити позивача на посаді заступника начальника відділу землеустрою, охорони та ринку земель Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області;

стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі згідно розрахунку на час ухвалення постанови суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2017 у справі № 808/2131/16, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано наказ № 9/08-08 від 23.06.2016 виконуючого обовязки начальника Управління Держкеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2, яким припинено державну службу ОСОБА_1 шляхом звільнення з посади заступника начальника відділу землеустрою охорони та ринку земель Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області за вчинення дисциплінарного проступку відповідно до п.4 ст.87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 VIII. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу землеустрою охорони та ринку земель Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області з 24 червня 2016 року та стягнуто з Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.06.2016 по 08.09.2016 в сумі 11 472,30 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дві гривні тридцять копійок), з 09.09.2016 по 17.03.2017 різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи в сумі 2 999,76 грн. (дві тисячі девятсот девяносто девять гривень сімдесят шість копійок). У решті позовних вимог відмовлено.

06.04.2017 до суду від в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2 надійшла заява про розяснення судового рішення, посилаючись на те, що при самостійному виконанні судового рішення третій особі не зрозуміло, чи входить до грошових коштів, що підлягають сплаті ОСОБА_1 нараховані податки та збори (1,5 % військовий збір та 18 % податок на доходи фізичних осіб). Беручи до уваги вищенаведене, просить розяснити абзац 5 резолютивної частини постанови від 17.03.2017, а саме: чи входить до складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць за період з 18.02.2017 по 17.03.2017 у сумі 4 036,55 грн. (до негайного стягнення) наступні утримання: 1,5 % військового збору у розмірі 60,55 грн. та 18 % податку на доходи фізичних осіб у розмірі 726,58 грн., які мають бути перераховані до бюджетів різних рівнів. Після виконання абзацу 5 резолютивної частини постанови від 17.03.2017 в частині стягнення з Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області суми 4036,55 грн. залишиться до стягнення сума у розмірі 10 435,51 грн. Також, просить взявши детальний розрахунок від 12.04.2017 № 28-0.1-77/2-17 надати розяснення щодо суми 10435,51 грн. в частині входження до її складу наступних утримань: 1,5 % військового збору у розмірі 156,53 грн., 18 % податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1878,39 грн.

У судовому засіданні заявник заяву про розяснення судового рішення підтримав, додатково зазначивши, що під час виконання судового рішення Управління Державної казначейської служби України у Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області повідомило боржника, що здійснюватиме списання зазначених коштів з рахунків управління на користь ОСОБА_1 усієї суми, без відрахування до бюджетів різних рівнів з цієї суми 1,5 % військового збору та 18 % податку на доходи фізичних осіб. Проте третя особа вважає, що такі дії є недопустимими, оскільки до складу суми яка присуджена до стягнення входять 1,5 % військового збору та 18 % податку на доходи фізичних осіб, які підлягають зарахуванню до бюджетів різних видів.

У судовому засіданні позивач проти задоволення заяви про розяснення судового рішення заперечила у повному обсязі, зазначивши, що судове рішення є зрозумілим, а відтак не потребує розяснення.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судовому засіданні заяву про розяснення судового рішення підтримав та просив її задовольнити.

Згідно із частиною третьою статті 170 КАС України, суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Враховуючи приписи статті 170 КАС України, суд розглянув заяву про розяснення судового рішення за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали та оголошено про час виготовлення ухвали у повному обсязі.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про розяснення судового рішення у справі, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із змісту вказаної статті, розяснено може бути незрозуміле рішення суду у разі, коли внаслідок неясності резолютивної частини рішення його не можливо виконати примусово або є імовірність неправильного його виконання.

Так, згідно Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7 визначено, що в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вважає, що роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, яке здійснюється без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, а приписи статті 170 КАС України передбачають можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Отже, стаття 170 КАС України не передбачає зміни суті рішення та розгляд питань, які не були предметом судового розгляду, натомість розяснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого розяснення його складно виконати або є ймовірність неправильного виконання внаслідок неякісної резолютивної частини рішення. При цьому, приписи вказаної статті також не передбачають можливості розяснення судом порядку його виконання, який чітко визначено законодавством України.

Як вбачається зі змісту судового рішення, в мотивувальній частині міститься розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, який судом здійснений із застосуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.

Порушене ж у заяві питання щодо змісту деталізованого розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 від 12.04.2017 № 28-0.1-77/2-17 із утриманням відповідних податків та зборів не стосується розяснення рішення суду, а фактично є розясненням порядку проведення вирахування, утримання та перерахування передбачених законом податків і зборів

Суд зазначає, що постанова суду від 17.03.2017 у справі, є зрозумілою, містить чітке визначення суми, яка підлягає стягненню на користь позивача, її період та розрахунок а питання щодо утримання та сплати податків, зборів та обовязкових платежів, а також порядку проведення вирахування, утримання та перерахування передбачених законом податків і зборів до бюджету та цільових фондів не було предметом судового розгляду, а відтак не може бути розяснено в межах вказаної справи.

У звязку з викладеним, надавши розяснення щодо того, чи входять до грошових коштів, що підлягають сплаті ОСОБА_1 нараховані податки та збори (1,5 % військового збору та 18 % податку на доходи фізичних осіб), буде змінено зміст судового рішення, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 170 КАС України.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про розяснення судового рішення такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-160, 170 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2 про розяснення постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2017 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області, треті особи в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_2, Головне Управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Батрак