Справа № 404/221/17(2-а/404/192/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2017 року справа № 404/221/17(2-а/404/192/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2017 року по справі № 404/221/17 (№ 2-а/404/192/17) за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (далі відповідач), в якому просила:

- визнати незаконним дії відповідача щодо відмови в проведенні обрахунку пенсії з урахуванням виплачених винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань;

- зобовязати відповідача здійснити обчислення та виплату пенсії з дня її призначення, виходячи з 81 % суми заробітної плати державного службовцю з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання) та сум індексації.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, що викладено в листі № 504/К-11 від 03.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії з урахуванням сум виплачених ОСОБА_1: винагороди за вислугу років і матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язано Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити обчислення та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дня її призначення, виходячи з 81% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахування надбавки за спеціальне звання) та сум індексації.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем заява про перерахунок пенсії подана вже після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яким не передбачено право на перерахунок пенсії державним службовцям.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1П працювала на посаді завідувача сектору ДПІ в м. Кіровограді та з 18.05.2004 року їй призначена пенсія державного службовця.

Оскільки при розрахунку розміру заробітної плати Позивача не було взято сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків та премії, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, позивач 11.10.2016 р. звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок розміру заробітної плати з урахуванням відповідних складових заробітної плати на підставі довідки № 96/05 від 14.07.2016 р., відповідно до якої загальна сума заробітної плати станом на 01.02.2008 року становить 5723,67 грн., в тому числі, посадовий оклад 1476 грн., надбавка за ранг 130 грн., надбавка за вислугу років 642,40 грн., надбавка за високі досягнення у праці 1124,20 грн., премія 1533, 41 грн., інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) 817,66 грн. (а.с.9,10-11).

Листом від 03.11.2016 року № 504/К-11 відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні відповідного перерахунку на підставі вказаної довідки, оскільки з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року з 01.06.2015 року відсутні підстави для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям. Крім того, зазначили, що 28.03.2008 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 49/05 від 25.03.2008 року пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії з наступних складових: заробітна плата 4584,81 грн., в тому числі, посадовий оклад 1476 грн., надбавка за ранг 130 грн., надбавка за вислугу років 321,20 грн., надбавка 1124,20 грн., премія 1533, 41 грн. (а.с.12-13).

Визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії з дня її призначення, виходячи з 81% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахування надбавки за спеціальне звання) та сум індексації, та зобовязання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до чинного законодавства до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відносяться всі виплати, без винятку, з яких справляється збір відносяться на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому дії відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії державного службовця таких сум є незаконними.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) (далі - Закон № 3723-ХІІ) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно з частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною шостою статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, повинні входити до складу заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечило б статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань має систематичний характер, виплачувалася щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» № 1078 від 17.07.2003 р. індексації підлягає оплата праці найманих працівників, підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми виплат зазначені у наданій позивачем довідці, входять до складу фонду оплати праці.

Слід зазначити й те, що за змістом наведених норм статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14 травня, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№ № 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача про відмову у перерахунку позивачу пенсії з включенням до розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум інших виплат, які позивач фактично отримувала на день звільнення.

Посилання заявника апеляційної скарги на зміни в правовому регулюванні пенсійного забезпечення державних службовців та відсутності підстав для перерахунку пенсії з 01.06.2015 року, визнаються колегією суддів апеляційного суду безпідставними та необґрунтованими, оскільки в даному випадку спірні правовідносини стосуються неправомірного не включення відповідачем до складу заробітної плати, з якої обчислюється пенсія певних її складових (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років), на які позивач мала право на включення ще під час призначення пенсії, а не перерахунку пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 01 липня 2014 року у справі № 21-244а14 висловив правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що право на виплату пенсії з урахуванням спірних складових заробітної плати надано позивачці з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Разом з тим, задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням складових заробітної плати, починаючи з дати її призначення, тобто з 18.05.2004 року, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, пенсійні виплати є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо, особа, якій вони призначені, а отже позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної йому пенсії, тобто починаючи з дати отримання перерахованої суми пенсії - березень 2008 року.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, позивач про порушення своїх прав повинна була дізнатися при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної пенсії, тобто починаючи з дати отримання призначеної їй пенсії після перерахунку - березень 2008 року, при цьому з позовом до суду вона звернулася 30 грудня 2016 року, відповідно до штемпелю на конверті, а відповідно суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 18.05.2004 року по 30.06.2016 року, включно, підлягають залишенню без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Крім того, приписами частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця із врахуванням всіх складових заробітної плати та наданням відповідної довідки 11 жовтня 2016 року (а.с.10-11), у звязку з чим та з урахуванням приписів ч. 4 ст. 45 Закону № 1058, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 01 жовтня 2016 року, а відтак вимоги адміністративного позову за період з 01.07.2016 року по 30.09.2016 року включно задоволенню не підлягають, як безпідставні.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про залишення позову в частині без розгляду та про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2017 року по справі № 404/221/17 (№ 2-а/404/192/17) скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, що викладено в листі № 504/К-11 від 03.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії з урахуванням сум виплачених сум винагороди за вислугу років і матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Зобовязати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, виходячи з 81 % суми заробітної плати державного службовцю з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання) та сум індексації з 01 жовтня 2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії, виходячи з 81 % суми заробітної плати державного службовцю з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці (у тому числі інші виплати: матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання) та сум індексації за період з 18 травня 2004 року по 30 червня 2016 року, включно залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко