Справа № 766/401/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 р. Справа № 766/401/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні в якому просила:

- визнати протиправними дії УПФУ в м. Херсоні щодо неврахування при визначені розміру їй пенсії, частини заробітної плати, а саме виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні на загальну суму 9702,78грн.;

- зобов'язати УПФУ в м. Херсоні перерахувати з 01.01.2017 року пенсію в розмірі 84% від заробітної плати з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні на загальну суму 9702,78 грн., визначених у графі «Інші виплати» довідки про складові заробітної плати №16-02/247 від 20.12.2016 року із збереженням раніше визначеного базового місяця для індексації;

- стягнути з УПФУ в м. Херсоні за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., та витрати на правову допомогу у складані позовної заяви 400 грн., на її користь.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії УПФУ в м. Херсоні щодо неврахування при визначені розміру пенсії ОСОБА_2, частини заробітної плати, а саме виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні.

Зобов'язано УПФУ в м. Херсоні перерахувати з 01.01.2017 року пенсію ОСОБА_2 в розмірі 84% від заробітної плати з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні, визначених у графі «Інші виплати» довідки про складові заробітної плати №16-02/247 від 20.12.2016 року із збереженням раніше визначеного базового місяця для індексації.

Стягнуто з УПФУ в м. Херсоні за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. на користь ОСОБА_2.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 суму витрат на правову допомогу в розмірі 400 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні подало апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно є необґрунтованим та постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% від заробітку (доходу), що сторонами визнається.

При призначенні позивачу пенсії не були враховані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Головним управлінням статистики у Херсонській області ОСОБА_2 надані довідки №16-02/274 від 20.12.2016 року, щодо розміру його заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням надбавок, премії та інших виплат.

26 грудня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії, надавши довідку про заробітну плату від 20.12.2016 № 16-02/274 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та інших виплат, а саме індексації заробітної плати та одноразових премій.

Протоколом комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні від 29.12.2016року №232 у проведенні перерахунку пенсії відмовлено з посиланням на відсутність законодавчих підстав, зазначивши, що у відповідності з приписами ст. 33 ЗУ «Про державну службу» матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати відповідно до переліку складових заробітної плати державних службовців не входить, та відповідно, не враховується для обчислення пенсії. У рішенні комісії також зазначено, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 01 червня 2015 року №213-VІІІ у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», « Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України та Митного кодексу України, Положенням про помічника-консультанта народного депутата України тому, 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні у перерахунку пенсії позивачу є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії позивача, з урахуванням отриманих ним сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, що не враховані під час первинного призначення пенсії позивачу.

Так, з вищевказаних норм вбачається, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В даному випадку, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, а тому пенсійним органом безпідставно не включено до розрахунку пенсії позивача матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові потреби.

Аналогічна позиція також викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах № 21-3а14 та № 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі № 21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, від 09 червня 2015 року № 21-243а15.

Більш того, даний перерахунок пенсії позивача, на думку колегії суддів, є відновленням порушеного права особи на отримання належної пенсії у встановленому законодавством розмірі, який був гарантований під час її призначення.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, відповідно до якого з 01 червня 2015 року, пенсії призначені на умовах Закону України "Про державну службу" не призначаються та не перераховуються, оскільки спір, який є предметом розгляду по даній справі, стосується не перерахунку пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, чи у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця, а стосується перерахунку пенсії у звязку з неврахуванням всіх складових при її призначенні.

Тому, колегія суддів вважає, що в спірних правовідносинах наявні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу, а як наслідок, вважає протиправним оскаржуване рішення пенсійного органу, що було вірно встановлено судом першої інстанції .

Разом з цим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині проведення перерахунку із збереженням раніше визначеного базового місяця.

На даний час у суду відсутні підстави для висновків про те, що при перерахунку позивачу пенсії органом Пенсійного фонду України буде змінено базовий місяць, адже такий перерахунок здійснюватиметься не в розумінні перерахунку пенсії у зв'язку з вимогами законодавства про черговий такий перерахунок, а судом було встановлено, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії не всі складові заробітної плати були включені для її розрахунку, тому суд у своєму рішенні зобов'язав здійснити перерахунок з урахуванням інших складових заробітної плати.

При цьому, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом, виходячи з положень ст.6 КАС України, є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

Таким чином, відсутні правові підстави встановлювати на майбутнє обов'язки для будь-яких осіб вчиняти ті чи інші дії у певній формі, обсягах та у спосіб.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу та витрат повязаних зі сплатою судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У розумінні ст. 90 КАС України, витрати на правову допомогу - витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Положення цієї статті спрямовані на забезпечення особі права на правову допомогу в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, на підтвердження розрахунку витрат та вартості послуг про надання юридичних послуг його представником, позивачем надано квитанцію №42 від 04 січня 2017 року, з якої вбачається, що позивач сплатив 400 грн. за складання позовної заяви по справі про визнання незаконним рішення УПФ. Витрати ж щодо сплати судового збору у розмірі 640 грн. підтверджені квитанцією .

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу та витрат повязаних зі сплатою судового збору.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в суді апеляційної інстанції про стягнення витрат, понесених із складанням заперечення на апеляційну скаргу не підлягають задоволенню, оскільки відшкодування таких витрат не передбачено чинним законодавством, тому що складання заперечень не відноситься до окремих процесуальних дій.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку що рішення суду першої інстанції слід змінити, скасувавши в частині збереження раніше визначеного базового місяця індексації з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, ст. 201, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні задовольнити частково, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2017 року змінити, скасувавши в частині збереження раніше визначеного базового місяця індексації.

В решті постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беру участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко