Справа № 589/833/17
Суддя: Курбанова А. Р.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/833/17
Провадження № 2-а/589/67/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Курбанової А.Р.

при секретарі судового засідання Нагорній Н.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними рішення (дії) щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії і виплатити різницю між належною до сплати сумою пенсії та фактично отриманою її сумою, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом про визнання неправомірним рішення Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України (далі по тексту УПФУ) від 28 лютого 2017 року щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії та зобовязання відповідача провести перерахунок і виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням включення до заробітної плати грошових сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, провести індексацію перерахованого розміру пенсії, який в подальшому позивачем був уточнений.

Згідно з останньою редакцією позовних вимог позивач просить суд визнати неправомірними рішення (дії) УПФУ від 28.01.2017р. № 9/К-1 щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця з 01 лютого 2017 року з включенням до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія, грошових сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та зобовязати відповідача провести з 01 лютого 2017 року перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця у розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, з урахуванням включення до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія, грошових сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, зазначених в довідках Сумської митниці ДФС за вих.№ 05.02/16 від 14.02.2017р., вих.№ 05.02/17 від 14.02.2017р. і виплатити з 01.02.2017р. різницю між належною до сплати сумою пенсії та фактично отриманою її сумою, залишивши при цьому суму індексації пенсії без змін та продовживши її виплату з часу перерахунку, за вирахуванням вже виплаченої суми індексації.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до заробітної плати, з якої обчислено його пенсію, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, які мали постійний характер, і з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що призвело до зменшення розміру пенсії та як наслідок цього - до порушення його пенсійних прав.

Представник відповідача подав заперечення проти позову. Вважає, що чинне законодавство України не передбачає можливість включення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до складу заробітної плати державного службовця, з якої обчислюється пенсія, і перерахунку на цій підставі пенсії, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 07.04.2017 року позовні вимоги позивача за період з 15.03.2011 року по 06.09.2016р. включно залишено без розгляду.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку УПФУ і з 15.03.2011 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Проте, під час обчислення пенсії позивачу не враховано матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати.

15 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, при цьому надав довідки про складові заробітної плати Сумської митниці ДФС за вих.№ 05.02/16 від 14.02.2017р., вих.№ 05.02/17 від 14.02.2017р., проте у задоволенні цих вимог позивача було відмовлено, про що відповідач повідомив листом від 28.02.2017 року. Відповідно до вказаного листа, підставою для відмови були доводи про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати чинним законодавством України не віднесена до складових заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державного службовця.

З довідок про складові заробітної плати, виданих Сумською митницею ДФС за вих.№ 05.02/16 від 14.02.2017р., вих.№ 05.02/17 від 14.02.2017р., ОСОБА_1 за період 01.03.2009р. по 28.02.2011р. вбачається, що у вказаних періодах позивачу виплачувались індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, та з вказаних виплат утримувались внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII ( далі Закон) в редакції, яка діяла на день призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII, чинного на час роботи позивача та виплати відповідних складових заробітної плати, встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших видів надбавок.

З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається висновок, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, що враховується при обчисленні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а11, а також чисельних інших постановах Верховного Суду України, які згідно з положеннями частини першої статті 244-2 КАС України є обов'язковими для застосування усіма судами України та усіма суб'єктами владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, в тому числі й для відповідача.

Додатково слід зазначити, що статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; а формою довідки про заробітну плату, що подавалась для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань включено до інших видів виплат, які враховуються при обчисленні пенсії державного службовця.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав для відмови позивачеві у включенні до заробітку для обчислення його пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати.

При цьому, судом оцінюються критично доводи відповідача про те, що на час звернення за перерахунком пенсії стаття 37-1 Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII, якою визначалися порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, втратила чинність, а статтею 42 Закону України від 09.07.2003р. № 1058 -ІV«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як зміна складових заробітної плати державних службовців.

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спір між сторонами виник внаслідок того, що саме відповідачем ще на час призначення пенсії невірно було розраховано її розмір, безпідставно до заробітної плати позивача не зараховані матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, що було зумовлено тим, що УПФУ призначило пенсію, використовуючи виключно форму довідки про складові заробітної плати, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 р. N 19-11, яка не передбачала відображення відповідних сум та суперечила вимогам закону, що в подальшому призвело до оскарження цієї постанови та визнання такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо невключення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, які передбачені Законами України "Про державну службу", "Про оплату праці" та постановами Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 N 268, від 12.09.97 N 1013, від 20.12.93 N 1049, від 31.05.2000 N 865 (згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 жовтня 2012 року).

На думку, суду УПФУ діяло в даній ситуації недобросовісно, своєчасно не виправило порушення, допущені при розрахунку пенсії позивачу, що не відповідає загальним принципам адміністративної процедури, зазначеним у ч.3 ст. 2 КАС України, та призвело до порушення пенсійних прав позивача. В даному випадку захист прав позивача потребує не позитивного перерахунку пенсії позивача в розумінні вимог ст. 42 Закону України від 09.07.2003р. № 1058 -ІV«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у який передбачається перерахунок пенсії у випадку настання певних обставин - юридичних фактів (як-то збільшення середньої заробітної плати в Україні, збільшення розміру прожиткового мінімуму, тощо), а виправлення порушень, допущених ще при призначенні позивачу пенсії.

Відмова УПФУ у розрахунку пенсії зі включенням спірних виплат порушує передбачене ст.46 Конституції України право позивача на соціальний захист та суперечить вимогам ст.19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Зазначене є підставою для визнання відповідних дій відповідача неправомірними.

Водночас, враховуючи зміст інших позовних вимог, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки вразі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає, що необхідно вийти за межі позовних вимог, та використовуючи повноваження, передбачені ч.2 ст. 11 КАС України, зобов'язати УПФУ включити до заробітку позивача для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати і здійснити в зв'язку з цим донарахування до його пенсії, починаючи з 07.09.2016 року, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок цього донарахування.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача провести з 01 лютого 2017 року перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця у розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, з урахуванням включення до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія, грошових сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, зазначених в довідках Сумської митниці ДФС за вих.№ 05.02/16 від 14.02.2017р., вих.№ 05.02/17 від 14.02.2017р. і виплатити з 01.02.2017р. різницю між належною до сплати сумою пенсії та фактично отриманою її сумою, залишивши при цьому суму індексації пенсії без змін та продовживши її виплату з часу перерахунку, за вирахуванням вже виплаченої суми індексації, задоволенню не підлягають, адже вони не відповідають порушеним пенсійним правам ОСОБА_1, які позивача судом вже захищені шляхом зобов'язання УПФУ включити до заробітку позивача для обчислення пенсії відповідні грошові виплати і здійснити в зв'язку з цим донарахування до його пенсії, починаючи з 07.09.2016 року, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок цього донарахування.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст..ст.2, 7- 9, 14, 70 - 72, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у включенні сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії.

Зобов'язати Шосткинське обєднане управління Пенсійного фонду України включити до заробітку ОСОБА_1 для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати, зазначені в довідках Сумської митниці ДФС за вих.№ 05.02/16 від 14.02.2017р., вих.№ 05.02/17 від 14.02.2017р., здійснити у зв'язку з цим донарахування до його пенсії, починаючи з 07.09.2016 року, та виплатити заборгованість, що виникає внаслідок цього донарахування.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320(триста двадцять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 11 квітня 2017 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3