Справа № 344/16711/13-а
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/30/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Устинській Н.С.,

розглянувши в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про скасування рішення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_3 (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі - «Відповідач»), в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та скасувати рішення відповідача від 27.09.2013 року № 1 в частині утримання надмірно виплаченої суми пенсії за період з 27.11.2000 року по 29.09.2008 року з позивача з 01 жовтня 2013 року в розмірі 20 % пенсії щомісячно до повного погашення переплати.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 ьлипня 2015 року, у справі № 344/16711/13-а позов ОСОБА_3 було задоволено частково. Скасовано рішення № 1 від 27.09.2013 року УПФ України в м. Івано-Франківську в пенсійній справі № 147008 ОСОБА_3 в частині утримання надмірно виплаченої пенсії за період з 27.11.2000 року по 29.09.2008 року. Визнано неправомірними дії відповідача, пов'язані із прийняттям вказаного рішення в частині стягнення з пенсії ОСОБА_3 з 01.10.2013 року в розмірі 20% щомісячно до повного погашення переплати за період з 27.11.2000 року по 29.09.2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2016 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задоволено частково. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Відповідача № 1 від 27.09.2013 року в частині утримання з ОСОБА_3 надмірно виплаченої пенсії за період з 27.11.2000 року по 29.09.2008 року, є протиправним, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Як зазначено Позивачем в додаткових поясненнях на позов, у вказані періоди часу ОСОБА_3 не обіймав посад, яка дає право на одержання пенсії за віком, оскільки після виходу на пенсію за вислугою років не здійснював льотної діяльності, а з 2000 року взагалі втратив право на здійснення такої.

Представник Відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську проти позовних вимог заперечила та просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов.

Зокрема, як зазначила представник Відповідача, рішення Відповідача № 1 від 27.09.2013 року в пенсійній справі ОСОБА_3 є законним, а при його прийнятті Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України, а тому підстави для скасування такого рішення - відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення Позивача та його представника, представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В С Т А Н О В И В:

З 28 серпня 1993 року ОСОБА_3 перебуває на обліку Управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотного складу.

У травні 2013 року УПФУ в м. Івано-Франківську провело зустрічну перевірку, за результатами якої 27 вересня 2013 року прийняло Рішення № 1 про стягнення з 01 жовтня 2013 року з пенсії ОСОБА_3 20 % щомісячно в рахунок погашення переплати в розмірі 127216,81 грн, що виникла за період з 28 серпня 1993 року по 29 вересня 2008 року.

Підставою прийняття такого рішення стали відомості про працевлаштування ОСОБА_3 на посадах, що дають право на отримання пенсії за вислугу років з 28 серпня 1993 року.

Вважаючи таке рішення Відповідача протиправним, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Суб'єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом «а» частини 1 статті 53 Закону України «Про песійне забезпечення» (в редакції чинній на час призначення пенсії Позивачу) визначались умови, за яких окремі категорії працівників авіації і льотно-випробного складу мали право на пенсію за вислугу років, це зокрема, працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків.

Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, наведений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу».

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про песійне забезпечення» визначені умови за яких особа має право на призначення пенсії, зокрема, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов: зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Як слідує з довідки юридичного управління Державної авіаційної служби України №6.1/17-51-17 від 23 лютого 2017 року (а.с. 202-203) ОСОБА_3 відповідно до штатного розпису працював на посадах:

- з 28.08.1993 по 31.03.1994 р.р. - провідний регіональний пілот-інспектор відділу регіональних інспекцій Головної інспекції по безпеці польотів України Державного департаменту авіаційного транспорту;

- з 01.08.1995 року по 31.07.1998 року - провідний регіональний пілот-інспектор відділу регіональних інспекцій Головної інспекції з безпеки польотів Державного департаменту авіаційного транспорту України;

- з 01.08.1998 року по 02.06.2000 року - провідний регіональний пілот-інспектор відділу регіональної інспекції державної авіаційної адміністрації України;

- з 06.06.2000 року по 31.12.2004 року - провідний регіональний пілот-інспектор регіональних інспекцій Головної інспекції з безпеки польотів Державного департаменту авіаційного транспорту;

- з 04.01.2005 року по 11.04.2005 року - головний регіональний інспектор-пілот регіональних інспекторів Головної інспекції з безпеки польотів Державна служба України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації;

- з 11.04.2005 року по 25.05.2005 року - головний регіональний інспектор-пілот відділу інспектування льотної діяльності експлуатанта управління інспектування безпеки польотів.

- з 25.05.2005 року по 30.06.2006 року - головний регіональний інспектор-пілот з безпеки відділу регіональних інспекторів департаменту інспектування безпеки польотів;

- з 30.06.2006 року по 31.12.2006 року - провідний спеціаліст-інспектор з розслідування авіаційних подій відділу розслідування авіаційних подій департаменту незалежного розслідування авіаційних подій;

- з 02.01.2007 року по 29.09.2008 року - старший інспектор відділу інспекції центральних районів управління експлуатаційної інспекції.

Відповідно до п. «а» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 3 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» до командно-льотного складу віднесені наступні посади: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи), міністерств, відомств, управлінь, об'єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата.

При цьому, згідно із довідкою № 6361/06 від 19.12.2014 року відповідно до своїх функціональних обов'язків ОСОБА_3 на зазначених посадах у період з 01.08.1995 року по 29.09.2008 року льотною діяльністю не займався та польоти у складі екіпажу повітряного судна не виконував, а здійснював інспектування об'єктів і суб'єктів авіаційної діяльності (повітряних суден, їх компонентів та обладнання, іншої авіаційної техніки та ін.) та контроль за виконанням ними авіаційних правил України, як фахівець з авіаційної нагляду (а.с. 101-102).

Аналогічного змісту інформацію надано Державною авіаційною службою на повторний запит суду. Зокрема, зі змісту Довідки юридичного управління Державної авіаційної служби України №6.1/17-51-17 від 23 лютого 2017 року (а.с. 202-203) випливає, що відповідно до функціональних обов'язків ОСОБА_3 на вищезазначених посадах у період з 01.08.1995 року по 29.09.2008 року льотною діяльністю не займався та польоти у складі екіпажу повітряного судна не виконував. Він, як фахівець з авіаційного нагляду, здійснював інспектування об'єктів і суб'єктів авіаційної діяльності (повітряних суден, їх компонентів та обладнання, іншої авіаційної техніки та ін.) та контроль за виконанням ними авіаційних правил України, як фахівець з авіаційної нагляду

Крім того, Судом встановлено, що 27.11.2000 року ОСОБА_3 проходив медичну сертифікацію в Центральній лікарсько-льотній сертифікаційній комісії в Державному авіаційному медичному центрі цивільної авіації України.

Відповідно до довідки Державної авіаційної служби України від 03.10.2013 року ОСОБА_3 було визнано непридатним до льотної роботи та відсторонено з льотної роботи.

Повторну льотну експертну комісію ОСОБА_3 не проходив (а.с. 12, 202-203).

Також медичне свідоцтво ОСОБА_3 не було видано, про що свідчить довідка № 1365/1 (а.с. 13, 202-203).

Таким чином, Судом встановлено, що з 27.11.2000 року ОСОБА_3 не міг працювати та фактично не працював на льотній роботі, яка б давала право на пільгову пенсію.

Раховуючи вищезазначене, Рішення УПФ України в м. Івано-Франківську № 1 від 27.09.2013 року в частині утримання надмірно виплаченої пенсії за період з 27.11.2000 року по 29.09.2008 року є протиправним та підлягає скасуванню.

В той же час, позовні вимоги про скасування вищевказаного оскаржуваного рішення Відповідача в частині утримання надмірно виплаченої пенсії за період по 26.11.2000 року не підлягають до задоволення у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи належних доказів протиправності даного рішення в цій частині.

Крім того, Суд вважає безпідставними позовні вимоги про визнання протиправними дій Відповідача, пов'язаних з прийняттям оскаржуваного рішення, оскільки наслідком вчинення таких оскаржуваних дій стало прийняття відповідного рішення, яке за висновком Суду підлягає скасуванню у відповідній частині.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Відповідача слід відмовити.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158-163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 1 від 27 вересня 2013 року в пенсійній справі №147008 ОСОБА_3 в частині утримання надмірно виплаченої пенсії за період з 27.11.2000 року по 29.09.2008 року.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Домбровська Г.В.