Справа № 211/886/16-а(2-а/211/3/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" квітня 2017 р.Справа № 211/886/16-а(2-а/211/3/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року у справі №211/886/16-а за позовом ОСОБА_2 до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.02.2016 року звернувся до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо підтвердження періоду його роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1999 року, з 01.07.1999 року по 02.06.2002 року та з 24.10.2002 року по 30.03.2004 року для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 та призначенні і виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29 жовтня 2015 року за №23 про відмову в підтвердженні періоду роботи для зарахування до пільгового стажу за Списком №2;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу зарахувати періоди його роботи з 22.08.1992 року по 30.06.1999 року, з 01.07.1999 року по 02.06.2002 року та з 24.10.2002 року по 30.03.2004 року до пільгового стажу за Списком №2;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу призначити та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання первинного звернення до УПФУ (а.с. 83-86).

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та його представник в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надіслав до апеляційного суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Криворізькому південному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 14.03.2011 року та з цього часу отримував пенсію по інвалідності, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позивача про призначення йому пенсії та протоколом пенсійного органу №10331 від 16.03.2011 року (а.с. 93, 94).

Згідно тексту адміністративного позову ОСОБА_2 звертався до УПФУ для розрахунку стажу за пільговим Списком №2 та дізнався, що в даний пільговий стаж не враховано період його роботи в Криворізькому КП «Укренергочермет-1» з 22.08.1992 року по 30.06.1999 року та деякі періоди під час роботи в ТОВ «Ременергочермет». Також даний стаж роботи не було враховано Комісією при Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, рішенням якої від 29.10.2015 року №23 було підтверджено для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 лише періоди роботи з 15.11.1982 року по 18.06.1984 року та з 03.06.1985 року по 21.08.1992 року (а.с. 8-9, 83-86).

Позивач не погодився з такими рішеннями відповідачів та оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

В тексту адміністративного позову вбачається та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в Криворізькому південному обєднаному УПФУ Дніпропетровської області з 14.03.2011 року та з цього часу отримував пенсію по інвалідності, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позивача про призначення йому пенсії по інвалідності та протоколом пенсійного органу №10331 від 16.03.2011 року (а.с. 93, 94).

Як зазначає позивач в позові та апеляційній скарзі, звертався до відповідачів з заявами щодо розрахунку його стажу за пільговим Списком №2.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами розглядалась саме заява позивача з питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про що свідчить лист ГУ ПФУ в Дніпропетровської області від 02.11.2015 року №28166/02/30 та рішення комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровської області від 29.10.2015 року про результати розгляду заяви ОСОБА_2 (а.с.173-176).

Представник Криворізького південного обєднаного УПФУ Дніпропетровської області в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_3 23.12.2015 року звертався до пенсійного органу з заявою про надання йому письмових розяснень щодо можливого зарахування періодів його роботи до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, заяву про переведення з одного виду пенсії на інший позивач подав в вересні 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Заяви про переведення з пенсії по інвалідності на будь-який інший вид пенсії позивач у спірний період до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не подавав.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_3 05 вересня 2016 року звернувся до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії по інвалідності на пенсію по віку (а.с. 97).

Відповідно до п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Посади, за якими працював позивач у спірний період відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Вказана обставина апелянтом не спростовується та як підстава в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах в рішенні пенсійного органу не зазначалась.

Згідно розпорядження УПФУ №165843 від 04.10.2016 року позивачу з 05.09.2016 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с. 98).

Розпорядження (рішення) пенсійного органу від 04.10.2016 року з будь-яких підстав позивачем не оскаржується.

Вказані обставини апелянтом в скарзі не заперечуються та не спростовані.

Як зазначалось вище, 05.09.2016 року ОСОБА_3 належним чином звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою, та на час постановлення судом першої інстанції рішення по справі вже отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Колегія суддів зазначає, що позивач, звернувшись 29.02.2016 року до суду з позовом про оскарження рішення та дій відповідачів щодо розгляду його заяви про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, помилково вважав такі рішення як відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, адже він саме з заявою про призначення такої пенсії або переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії аж до 05.09.2016 року до пенсійного органу не звертався, а тому його права діями відповідачів порушені не були.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову позивачу задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року у справі №211/886/16-а залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року у справі №211/886/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 14 квітня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак