Справа № 816/104/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 р.Справа № 816/104/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017р. по справі № 816/104/17

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА

16 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1А.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2016 р. № 41220-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок в сумі 25 000 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 року по справі № 816/104/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове - повідомлення рішення від 27.07.2016 № 41220-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок в сумі 25 000 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ().

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017 р. по справі № 816/104/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України вказує, що з 01.01.2016 року середньоринкова вартість автомобілів визначається на підставі ОСОБА_2 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 66. Згідно з п.13 вказаної ОСОБА_2 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 01 лютого базового податкового періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше 5 років та середньоринкова вартість яких становить більш ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до наданої інформації ОСОБА_2, відображеної в ІС «Податковий блок», громадянин ОСОБА_1 є платником транспортного податку за легковий автомобіль HONDA PILOT 2011 року випуску. Враховуючи викладене, Кременчуцькою ОДПІ було в автоматичному режимі сформовано податкове повідомлення-рішення № 241220-13 від 27.07.2016 року по транспортному податку відповідно до інформації, наявної в ІС «Податковий блок».

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки HONDA PILOT, тип загальний легковий універсал В, з обємом двигуна 3471, номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску, дата первинної реєстрації 30.06.2011 р. (а.с. 9).

01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції норм Податкового кодексу України введено новий місцевий податок податок на майно, що складається, у тому числі, з транспортного податку.

У відповідності до пункту 10.2. статті 10 та підпункту 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України рішенням LV сесії міської ради VI скликання Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.01.2015 р. "Про затвердження "Положення про механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м. Кременчуці" вирішено встановити транспортний податок у м. Кременчуці з 2015 року (пункт 1 рішення) та затвердити "Положення про механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м. Кременчуці", що є додатком до вказаного рішення міської ради від 30.01.2015 р. (пункт 2 рішення) (а.с. 37).

Вищевказане рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.01.2015 р. офіційно оприлюднене в газеті "Вісник Кременчука" від 05.02.2015 р. за № 6 (а.с. 36-37) .

Пунктом 2.4 розділу ІІ додатка до Рішення LV сесії міської ради VI скликання Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.01.2015 р. "Положення про механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м. Кременчуці" встановлено ставку податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України.

У звязку з внесенням з 01.01.2016 року змін до пп.267.2.1. п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України Кременчуцькою міською радою було прийнято рішення від 02.02.2016 р. "Про внесення змін до рішення міської ради від 30.01.2015 р. "Про затвердження Положення про механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м. Кременчуці", яким скасовано пункт 2 рішення від 30.01.2015 р. (про затвердження "Положення про механізм справляння та порядок сплати транспортного податку в м. Кременчуці") та встановлено, що з 2016 року в м. Кременчуці порядок сплати транспортного податку, визначення бази оподаткування та його ставок здійснюється відповідно до статті 267 Податкового кодексу України.

Рішення Кременчуцької міської ради від 02.02.2016 р. надруковано у "Віснику Кременчука" від 04.02.2016 р. № 5.

27.07.2016 року Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення за формою "Ф" № 41220-13, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" в розмірі 25000,00 грн. (а.с. 8).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що легковий автомобіль позивача не підпадає під об'єкт оподаткування, щодо якого можна застосувати ставку податку в розмірі 25000 грн., а тому податкове повідомлення - рішення від 27.07.2016 р. № 41220-13 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Законом України від 24.12.2015 р. №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909-VIII) внесені зміни до Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 року.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

При цьому, на момент винесення оскаржуваного повідомлення-рішення (у 2016 році), припис щодо об'єму циліндрів двигуна, при якому виникає обов'язок сплатити відповідний податок, у діючому податковому законодавстві був виключений.

Відповідно до підпункту 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Органи внутрішніх справ, як зазначено в підпункті 267.6.3 п.267.6 ст. 267 ПК України, зобовязані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 року № 563 Про затвердження форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку затверджено форму відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку за місцем реєстрації обєкта оподаткування (форма Л).

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата була установлена в розмірі 1378 грн. (ст. 8 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік). Таким чином, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 р. складали 1 033 500 грн.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 у відповідності до підпункту 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України була затверджена ОСОБА_2 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі по тексту - ОСОБА_2).

Як зазначено в пункті 1 ОСОБА_2, остання встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до обєктів оподаткування транспортним податком.

Середньоринкова вартість автомобіля, як зазначено в п.2 ОСОБА_2, розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі по тексту - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

Сер = Цн * (Г /100) * (1 ± (Гк /100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

В додатку 2 до Порядку вказано, що нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів складає 27 тис. км., а також наводиться таблиця значень коефіцієнта коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням різниці між фактичним та нормативним середньорічним пробігом транспортних засобів.

Відповідно до пункту 12 ОСОБА_2 коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

Згідно з пунктами 4, 13 ОСОБА_2 інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до ОСОБА_2. ОСОБА_2 відповідно до цієї ОСОБА_2 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Підсумовуючи викладене вище, Мінекономіки розраховує та подає ДФС інформацію про автомобілі в період з 10 січня до 01 лютого базового податкового періоду.

В той же час, постанова Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, якою була затверджена ОСОБА_2, набрала чинність 19.02.2016 року, що унеможливлює виконання приписів пунктів 4, 13 ОСОБА_2 у встановлені в ній строки.

Згідно з пунктами 4, 13 Порядку джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства. Середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу ОСОБА_2 для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому ОСОБА_2 порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення.

Пунктом 14 ОСОБА_2 передбачено, що ОСОБА_2 забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, обєм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

При цьому, відповідач повинен був при розрахунку податкового зобовязання встановити вартість автомобіля з урахуванням приписів ст. 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Податкового Кодексу України (в редакції на час виникнення спірних відносин).

Між тим, відповідачем взагалі не визначено середньоринкову вартість належного позивачеві автомобіля HONDA PILOT, тип загальний легковий універсал В, з обємом двигуна 3471, номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску, дата первинної реєстрації 30.06.2011 р.

Обґрунтований розрахунок, який би підтверджував, що середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто понад 1 033 500, 00 грн., представником відповідача суду не надано.

Як зазначив представник відповідача в письмових запереченнях на позов та в апеляційній скарзі, податкове повідомлення-рішення про визначення позивачеві грошового зобовязання з транспортного податку сформовано Кременчуцькою ОДПІ в автоматичному режимі згідно з інформацією, наявною в ІС «Податковий блок», наданою ОСОБА_2.

Разом з тим, доказів того, що станом на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення в ІС "Податковий блок" була наявна інформація про вартість автомобіля позивача, яка б дала можливість визначити його належність до об'єктів оподаткування в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, не надано відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

За визначенням ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. (ст.70 КАС України).

За приписами ч.1 ст.72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано до суду достатніх та допустимих доказів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 27.07.2016 року № 41220-13 про визначення позивачеві грошового зобовязання з транспортного податку, зокрема, доказів того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було враховано всі істотні обставини, за яких слід вважати, що належний позивачу транспортний засіб є об'єктом оподаткування.

Крім того, колегією суддів взято до уваги, що первинна реєстрація транспортного засобу позивача відбулася 30.06.2011 року, отже п'ятирічний термін з дня випуску автомобіля сплив 30.06.2016 року, разом з тим ставка транспортного податку розрахована відповідачем за повний календарний рік.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2016 року № 41220-13.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2017р. по справі № 816/104/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 18.04.2017 р.