Справа № 818/13/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.Справа № 818/13/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-східного офісу Держаудитслужби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017р. по справі № 818/13/17

за позовом Північно-східного офісу Держаудитслужби

до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Північно-східний офіс Держаудитслужби, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром», в якому просив зобовязати відповідача привести штатні розписи у відповідність до вимог чинного законодавства посилаючись на те, що перевіркою дотримання законодавства при встановленні та нарахуванні посадових окладів і тарифних ставок, шляхом дослідження колективних договорів, наказів - постанов, штатних розписів, особових рахунків по заробітній платі за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року по керівниках, спеціалістах та службовцях управління, окремих основних та допоміжних цехів встановлено ряд порушень, а саме: встановлення частини посадових окладів у завищеному розмірі, у зв'язку з чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 125 553,56 грн. У добровільному порядку відповідачем не усунено встановлених порушень.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року по справі № 818/13/17 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам чинного законодавства, що полягає у порушенні норм матеріального та процесуального права, постанова є необґрунтованою та незаконною, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконання доручення Премєр-міністра України № 5255/4/1-16 від 28.03.2016 року та наказу Державної фінансової інспекції України «Про утворення робочих груп» № 84 від 26.04.2016 року, проведено комісійну перевірку фінансово-господарської діяльності ПАТ «Сумихімпром» за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року, за результатами якої складено загальну довідку № 05-08/04 від 12.09.2016 року (а.с. 10-21).

Перевіркою дотримання законодавства при встановленні та нарахуванні посадових окладів і тарифних ставок, шляхом дослідження колективних договорів, наказів-постанов ПАТ «Сумихімпром», штатних розписів, особових рахунків по заробітній платі за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року по керівниках, спеціалістах та службовцях управління, окремих основних та допоміжних цехів встановлено ряд порушень.

Так, при перевірці штатних розписів по керівниках, спеціалістах та службовцях основних цехів (обєднаного цеху по виробництву двоокису титану, цеху гранульованого суперфосфату, цеху концентрації сірчаної кислоти, цеху по виробництву сірчаної кислоти № 4, цеху по виробництву сірчаної кислоти № 5), штатних розписів по керівниках, спеціалістах та службовцях допоміжних цехів (котельний цех, цех централізованого ремонту) за період з 01.01.2014 року від 31.03.2016 року встановлено, що мають місце випадки встановлення посадових окладів по окремих посадах (механіка, майстра з ремонту устаткування, старшого табельника, табельника), які вище максимального розміру схемного посадового окладу відповідної посади, згідно схем посадових окладів керівників, фахівців та службовців ПАТ «Сумихімпром», сформованих, встановлених та затверджених наказами-постановами та колективними договорами відповідача.

Відповідне порушення призвело до переплати заробітної плати за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року 38-ми працівникам внаслідок встановлення посадових окладів в завищеному розмірі на загальну суму 92 357,53 грн. та, відповідно, до зайвого перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове-державне соціальне страхування на загальну суму 33 196,03 грн.

Крім того, при перевірці штатного розпису керівників, спеціалістів а службовців воєнізованого газопожежорятувального загону за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року встановлено, що до штатного розпису внесена 1 штатна одиниця по посаді «старший інструктор з протипожежної профілактики» (код професії 3151.003). Проте, в схемах посадових окладів керівників, фахівців та службовців ПАТ «Сумихімпром» посада «старший інструктор з протипожежної профілактики» не передбачена, тобто, і схемні посадові оклади для цієї посади не передбачено, чим не дотримано вимоги п. 4.2.2 Колективних договорів на 2014 рік та на 2015 рік.

З метою усунення виявлених порушень, на підставі п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» № 2939-XІІ від 26.01.1993 року, керуючому санацією ПАТ «Сумихімпром» ОСОБА_1 предявлено вимогу № 18-05-14-14/3716 від 03.10.2016 року про усунення виявлених перевіркою порушень чинного законодавства в строк до 07.11.2016 року (а.с. 22-24).

Але на момент звернення до суду відповідачем не виконано лист-вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно п. п. 1, 7, 10 ст. 10 Закону України № 2939-XII, органу державного фінансового контролю надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення таких збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому, є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем пред'явлено позовну вимогу, яка не містить визначення конкретних осіб, до яких вимога має бути заявлена, немає посилань на конкретні дії, які мають бути здійснені, тобто обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15.04.2014 року та 13.05.2014 року (справи № 21-40а14, № 21-89а14 відповідно).

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Північно-східного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017р. по справі № 818/13/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2017 р.