Справа № 164/156/17,2-а/164/75/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р. № 876/4108/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, у якому просила визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 15 років протиправними та зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведені перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 січня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач у справі є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та віднесена до 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії Б №176132 від 23.12.1992, виданим Волинською облдержадміністрацією, та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області

ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

12.01.2017 позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте, Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області листом №30/Я-01 від 24.01.2017 відмовило позивачу у такому перерахунку, мотивуючи відмову тим, що вона має право збільшення пенсії лише за понад установлений мінімальний стаж, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», тобто понад 30 років.

ОСОБА_1, вважаючи відмову відповідача у перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Разом з тим, відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто даною нормою особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені як загальними законами з питань пенсійного забезпечення, так і спеціальним законом, який визначає їх статус, зокрема, пільги щодо пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ст. 71 даного Закону дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

При цьому, слід зауважити, що порядок перерахунку пенсій цим Законом не визначений, в зв»язку з чим колегія суддів вважає можливим відповідно до ч.7 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України застосувати при розгляді даної справи аналогію закону.

Так, ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», згідно з яким за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Водночас для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена, як зазначено вище, в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією нормою стаж роботи.

Колегія суддів враховує, що п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та, зокрема, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно із ч.2 ст.56, ст. 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

У звязку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 липня 2015 року (справа № 21-727а15), яка у відповідності до вимог ч.2 ст.161 КАС України та ст.244-2 КАС України враховується судом при застосуванні вищенаведених норм законодавства.

Як зазначено вище, пенсія ОСОБА_1 була призначена із застосування пільги щодо зниження пенсійного віку, передбаченої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто позивач отримує пенсію, призначену відповідно до норм цього Закону.

Крім того, 12.01.2017 ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до норм вказаного Закону, в тому числі проведення перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 цього Закону.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії відповідно до ч.2 ст.56 зазначеного Закону є протиправними, оскільки особам, яким призначена пенсія на підставі цього Закону, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії, зокрема 15 років для жінок, шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік.

Водночас при визначенні дати, з якої слід позивачу провести перерахунок та виплату пенсії судом враховано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, встановлений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, враховуючи дату звернення ОСОБА_1 до органу пенсійного фонду із заявою про обрання умов пенсійного забезпечення згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія підлягає перерахунку, починаючи з 01 січня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Одночасно колегія суддів зазначає, що оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до ч.10 цієї статті ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 197 ч.1 п.3, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року у справі № 164/156/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко

Судді О.О. Большакова

ОСОБА_2