Справа № 404/4880/16-а(2-а/404/25/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 квітня 2017 рокусправа № 404/4880/16-а(2-а/404/25/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.
суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.
за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді Притика Сергія Валерійовича
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у справі № 404/4880/16 (2-а/404/25/17)
за позовом до про ОСОБА_1 Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді Притика Сергія Валерійовича скасування постанови,-
ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді Притика Сергія Валерійовича (далі по тексту Відповідач), в якому просив:
- поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення;
- визнати протиправними дії Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді старшого сержанта поліції Райчук Олексія Борисовича щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення АП 2 № 380892 від 04.07.2016 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП;
- визнати протиправними дії Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді старшого сержанта поліції Притико Сергія Валерійовича при винесенні постанови ПСЗ № 116459 від 21.07.2016 року про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч.4 ст. 122 КУпАП та скасувати її.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 404/4880/16 (2-а/404/25/17).
В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив, що чинним законодавством не передбачено такої підстави для зупинки як перевірка страхового полісу. При цьому в подальшому в протокол про адміністративне правопорушення було вписано обставини, яких не було, а саме перетин горизонтальної дорожньої розмітки, передбаченої п. 1.3 Додатку № 2 ПДР України. Крім того, поліс про обов`язкове цивільне страхування не міг вимагатися інспектором без складання протоколу за порушення ПДР України.
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у справі № 404/4880/16 (2-а/404/25/17) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено пропущений ОСОБА_1 строк подання адміністративного позову до суду. Визнано протиправною та скасовано постанову ПС 3 № 116459 від 21.07.2016 року, винесену інспектором ПП роти № 4 батальйону УПП в м. Кіровограді Притико С.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 122 КУпАП (суддя Павелко І.Л.).
Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що Відповідачем не було до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення. При цьому строк подачі адміністративного позову було пропущено Позивачем з поважних причин, а тому останній підлягає поновленню.

Відповідач Інспектор роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді старшого сержанта поліції Притико С.В., не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у справі № 404/4880/16 (2-а/404/25/17) та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 21.07.2016 року інспектором роти № 4 батальону УПП в м. Кіровограді Притико С.В. було винесено постанову серії ПС 3 № 116459 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 122 КУпАП за результатами якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 21.07.2016 р. близько 11 год. 10 хв., керуючи автомобілем ЗАЗ держ. номер НОМЕР_1 по пр. Університетському перетнув горизонтальну дорожню розмітку, передбачену п. 1.3 Додатку № 2 ПДР України та в ході перевірки документів, передбачених п. 2.1 ПДР України не пред`явив для перевірки поліс ОСЦПВ.

Надаючи правову оцінку діям та рішенню суб`єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Виходячи зі змісту п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пп.1.1. розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами - тягнуть за собою накладення штрафу від сорока до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, саме Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського неможливо встановити факт порушення ПДР саме Позивачем, адже фактично фіксація відео починається з моменту зупинки автомобіля, тоді як сам момент скоєння адміністративного правопорушення відповідачем зафіксовано не було.

Таким чином, факт вчинення Позивачем правопорушення інспектором патрульної поліції зафіксовано лише візуально під час здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху ПДР України, а тому колегія суддів зазначає, що вказаний спосіб не є належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а відтак не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді.

Також в постанові, що оскаржується зазначено, що факт правопорушення, окрім відео, підтверджується поясненнями, однак в матеріалах адміністративної справи останні відсутні, а з пояснень особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, які зафіксовані на відео, вбачається, що остання не погоджується з вчиненням адміністративного правопорушення, а відповідно свою вину не визнає.

При цьому колегія суддів апеляційного суду критично ставиться до посилань суду першої інстанції на показання свідка ОСОБА_2 , згідно яких останній бачив, як позивач перетнув суцільну лінію, оскільки останній є інспектором УПП у м. Кіровограді, а отже останній є зацікавленою особою. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, відповідач мав вжити заходів щодо встановлення незацікавлених та безсторонніх свідків виявленого порушення.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду, що всупереч приписам ст. 283 КУпАП в постанові про накладення адміністративного стягнення не конкретизовано детальне місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме лише зазначено: м. Кіровоград, проспект Універсальний, з огляду на що не видається за можливе ідентифікувати реальне місце вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «До протоколу додаються» відсутні будь-які відомості, у зв`язку з чим ні відеозапис, ні показання свідків не можуть братися до уваги при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідно до ч.4 ст. 122 КУпАП з огляду на вказані процедурні порушення.

Вказані недоліки додатково свідчать про невідповідність постанови про адміністративне правопорушення приписам чинного законодавства, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Враховуючи те, що Відповідачем, всупереч ст. 71 КАС України, що вірно встановлено судом першої інстанції, не доведено, із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність складеної відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині помилковим.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 126 КУаАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Аналогічне положення закріплено в пп. "ґ" п. 2.1 затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

В той же час, до матеріалів адміністративної справи долучено копію полісу обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6035143 від 02.07.2016 року строком дії з 04.07.2016 року до 03.07.2017 року на транспортний засіб, належний Позивачу (а.с.20).

Таким чином, станом на дату складання відносно Позивача протоколу про адміністративне правопорушення відповідний поліс у нього був оформлений, факт пред`явлення його Відповідачу останнім спростовано не було.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у справі № 404/4880/16 (2-а/404/25/17) у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді Притика Сергія Валерійовича - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2017 року у справі № 404/4880/16 (2-а/404/25/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.
Повний текст виготовлено 19 квітня 2017р.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов