Справа № 213/1/17
Суддя: Алексєєв О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1/17
Номер провадження 2-а/213/19/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Алексєєва О.В.

при секретарі Гуковій Л.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 південного обєднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання перерахувати пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком без зменшення її розміру, зобовязання виключити з розрахунку нарахування пенсії розмір заробітної плати, нарахований в період з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищенаведеним позовом та, з урахуванням уточнень, просить визнати протиправними дії ОСОБА_4 південного обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування їй пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком зі зменшенням розміру, зобовязати Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виключити з розрахунку нарахування пенсії ОСОБА_1 розмір заробітної плати, нарахований їй в період з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі пенсії за віком без зменшення її розміру.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є інвалідом 3 групи по онкозахворюванню з 06 червня 2014 року та отримувала пенсію по інвалідності продовжуючи працювати ще півроку. Її стаж роботи складає 36 років 03 місяці 16 днів. Після звільнення з роботи нею було подано заяву до Пенсійного фонду України про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, оскільки продовжувати працювати вона вже не могла і, крім того, вона не була впевнена, що їй при наступному МСЕК не буде знято групу інвалідності.

Після переходу на пенсію за віком зясувалось, що розмір її пенсії зменшений на 0,5 % за кожний повний чи неповний місяць за достроковий вихід на пенсію.

Не погоджуючись із тим, що розмір її пенсії за віком зменшений, відповідно до її заяви 27 лютого 2017 року її переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, як непрацюючого інваліда.

Однак, зясувалось, що її пенсія по інвалідності, яка призначена у розмірі пенсії за віком також є зменшеною.

Позивач зазначає, що вид пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком призначається особам старшим 46 років і які мають достатньо великий страховий стаж, але їх праця стає неможливою за станом здоровя. Пункт 7-2 Прикінцевих положень Закону №1058- IV не стосується непрацездатних осіб. Вважає, що інваліди II та III групи мають право переходити на вид пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком без зменшення розміру пенсії незалежно від того чи оформляли вони дострокову пенсію за віком чи ні.

Крім того, вона при зверненні до Відповідача про переведення її з пенсії за віком на пенсію по інвалідності, просила для обчислення пенсії врахувати її заробітну плату за період з 01 липня 2000 року по 29 грудня 2014 року, виключивши з розрахунку заробітну плату: 1) за вибором період з 01 квітня 2007 року по 31 жовтня 2010 року; 2) та додатково за бажанням період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2004 року, - як невигідні для розрахунку пенсії.

Однак, відповідач при обчисленні розрахунку пенсії по інвалідності відмовився виключати з розрахунку зазначений додатково за бажанням період нарахування заробітної плати з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2004 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 південного обєднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, де зазначає, що з 06 червня 2014 року позивач перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі

м. Кривого Рогу, отримувала пенсію по інвалідності. Згідно з п.7-2 розд.XV «Прикінцевих положень» ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір її пенсії, обчислений відповідно до ст.27 та з урахуванням ст.28 цього Закону, зменшується на 0,5% за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. З урахуванням зазначеного, позивач звернулась 30 грудня 2014 року до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (достроково). Відповідач розпорядженням від 05 січня 2015 року №12823 перевів позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Відповідно до вимог п.7-2 розд. XV «Прикінцевих положень» ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії відповідача обчислений відповідно до ст.27 та з урахуванням ст. 28 цього Закону, зменшився на 21% (за вихід на пенсію на 42 місяці раніше).

27 лютого 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Відповідач розпорядженням від 01 березня 2017 року №149411 перевів позивача з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Зазначає, що зменшення розміру пенсії за віком застосовуються протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Також, зазначає, що додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом 1 групи або дитиною інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців. Звертають увагу суду, що ст.40 Закону встановлено чіткі підстави для можливості виключення з обчислення пенсії заробітної плати за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року, а саме в зазначений період повинні входити періоди строкової військової служби, навчання, догляду догляду за інвалідом 1 групи або дитиною інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивачем при зверненні до відповідача не підтверджено наявність зазначених підстав, тому відповідач правомірно відмовив позивачу в виключенні заробітку за період з 01 липня 2000 року по 01 січня 2005 року. В звязку з чим, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до трудової книжки серії БТ-І №2397735 виданої на її імя 14.09.1977 року, має трудовий стаж 36 років та 3 місяці.

З 06.06.2014 року позивачу призначена пенсія по 3 групі інвалідності від загального захворювання згідно довідки, виданої Міжрайонною онкологічною МСЕК. Розпорядженням відповідача від 05.01.2015 року №128323 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (достроково). Розмір пенсії позивача за вихід на пенсію на 42 місяці раніше зменшено на 21% (по 0,5% за кожен місяць).

27.02.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Розпорядженням відповідача №149411 від 01.03.2017 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Пенсія позивача по інвалідності в розмірі пенсії за віком зменшено на 21% за вихід на пенсію на 42 місяці раніше.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на отримання пенсії за віком, визначені та закріплені в Законі України №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до ч. 1 ст.33 Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.33 Непрацюючі інваліди II групи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають в тому числі жінки, які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року після досягнення ними віку 58 років 6 місяців.

Відповідно до пункту 7-2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Таким чином, оскільки позивач вийшла на пенсію за віком до досягнення віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачем відповідно до вимог ч.2 пункту 7-2 Розділу XV Прикінцеві положення зазначеного Закону застосовано зменшення розміру пенсії позивача.

Пунктом 7-2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» також передбачено, що зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду, таким чином відповідачем правомірно застосовано зменшення розміру пенсії позивача по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що встановлено чіткі підстави для можливості додаткового виключення з обчислення пенсії заробітної плати за період з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року, а саме в зазначений період повинні входити строкова військова служба, навчання, догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отже в зазначений період не може бути додатково виключено з розрахунку будь-яку заробітну плату як невигідну для розрахунку пенсії без вищезазначених підстав.

Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання про те, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача щодо призначення їй пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком зі зменшення розміру, а також щодо відмови додатково виключити з обчислення пенсії заробітної плати за період з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище докази в їх сукупності та норми чинного законодавства, які застосовано до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 південного обєднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання перерахувати пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком без зменшення її розміру, зобовязання виключити з розрахунку нарахування пенсії розмір заробітної плати, нарахований в період з 01.07.2000 року до 01.01.2005 року відмовити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Дата виготовлення повного тексту постанови 19 квітня 2017 року.

Суддя О.В. Алексєєв