Справа № 815/3559/15
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3559/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ОСОБА_1 Плюс» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.06.2015 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, складено з порушенням порядку оформлення результатів документальних перевірок, оскільки, по-перше, у період часу, зазначеному у наказі на проведення перевірки, жодна посадова особа ДПІ у Приморському районі, за місцем знаходження підприємства позивача не прибувала, а, по-друге, висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства сформовано без обовязкового дослідження первинної документації щодо господарської діяльності підприємства позивача.

Представник позивача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

До суду зявилася представник відповідача, яка позовні вимоги не визнала у повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову. Згідно наданих до суду письмових заперечень проти адміністративного позову, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись, зокрема, на те, що в ході перевірки директором підприємства відмовлено у наданні перевіряючому будь-яких документів, що стосуються предмету перевірки, у звязку з чим складено акт про ненадання таких документів. При перевірці використано інформацію системи «Податковий блок Перегляд результатів співставлення» та інформацію, надану слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_2 (згідно постанови слідчого від 22.01.2015), на підставі якої й здійснено відповідні висновки, які покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» зареєстровано 20.10.2010 за № 0040345, місцезнаходженням юридичної особи є Проспект Гагаріна, буд.19, м. Харків, 61001 (т.1, а. с. 23). Основним видом економічної діяльності підприємства є оптова торгівля парфумними та косметичними товарами (Т.1, а. с. 23).

Згідно довідки про взяття на облік платника податків Форми №4-ОПП від 21.10.2010 №113624 ТОВ «ОСОБА_1 Плюс перебуває на податковому обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси (т.1, а. с. 24).

02 квітня 2011 року між ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» (Покупець) та ТОВ «Квартал 2011» (Постачальник) укладено Договір №04.1 поставки товару, відповідно до умов якого Постачальник зобовязується регулярно упродовж строку дії договору у відповідності із замовленнями Покупця постачати Покупцеві продукцію ефірні олії, кераміку та супутні товари, далі по тексту Товар, на умовах, що визначаються положеннями даного договору за вільними цінами у кількості, асортименті та у строки, узгоджені Сторонами за Договором (Т.1, а. с. 128).

Згідно видаткових накладних №432 від 04.04.2012, №433 від 04.04.2012р., №2 від 17.04.2012, №3 від 17.04.2012, №4 від 17.04.2012, №1 (прибуткова накладна(повернення) від 26.04.2012, №467 від 27.04.2012, №468 від 27.04.2012, №469 від 27.04.2012, №504 від 21.05.2012, №505 від 21.05.2012, №514 від 29.05.2012, №503 від 21.05.2012, №513 від 29.05.2012, №514 від 29.05.2012 ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» придбало у ТОВ «Квартал 2011» у перевіряємому періоді товару на загальну суму 782157,54 грн., у тому числі ПДВ у сумі 130359,59 грн. (т.1, а. с. 129-157).

На вказану суму ТОВ «Квартал 2011» сформовано податкові накладні №3 від 04.04.2012, №4 від 04.04.2014, №26 від 17.04.2012, №27 від 17.04.2012, №28 від 17.04.2012, №31 від 27.04.2012, №32 від 27.04.2012, №33 від 27.04.2012, №16 від 21.05.2012, №17 від 21.05.2012, №18 від 21.05.2012, №34 від 28.05.2012, №35 від 28.05.20012 , №36 від 28.05.2012 (т.1, а. с. 158-196).

На підтвердження факту постачання товарів зазначених товарів позивач надав до суду товарно-транспортні накладні (т.1, а. с. 197-201).

01 червня 2012 року між ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» (Покупець) та ТОВ «Нікастрой» (Постачальник) укладено Договір №13604 поставки товару, відповідно до умов якого Постачальник зобовязується регулярно упродовж строку дії договору у відповідності із замовленнями Покупця постачати Покупцеві продукцію ефірні олії, кераміку та супутні товари, далі по тексту Товар, на умовах, що визначаються положеннями даного договору за вільними відпускними цінами у кількості, асортименті та у строки, узгоджені Сторонами за Договором (т.1, а. с. 202).

Згідно з видатковим накладними, копії яких позивачем надано до суду, ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» придбало у ТОВ «Нікастрой» за даним договором товару на загальну суму 4636966,91 грн., у т. ч. 772827,82 грн. ПДВ (Т.т, а. с. 234-250, Т.2, а. с. 1-245).

Факт перерахування ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» коштів за отриманий від ТОВ «Нікастрой» та ТОВ «Квартал 2011» товар підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з банківських рахунків та платіжних доручень (т.4, а. с. 107-168, 171-189), актом прийому-передачі векселів. На вказану суму ТОВ «Нікастрой» сформовано податкові накладні, які засвідчують сплату ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» сум ПДВ у ціні придбаного товару (т.2, а. с. 246-250, т.3, а. с. 1-250, т.4, а. с. 1-105). Крім цього, факт постачання товарів від ТОВ «Нікастрой» підтверджується товарно-транспортними накладними (т.1, а. с. 208-233).

22 січня 2015 року слідчим відділом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийнято постанову про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Плюс () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету держави усіх передбачених діючим законодавством податків за період з 01.02.2012 по 01.02.2015 з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Квартал-2011 (т.1, а. с. 119-120).

Крім того, 22.01.2015 слідчим відділом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийнято постанову про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Плюс () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету держави усіх передбачених діючим законодавством податків за період з 01.02.2012 по 01.02.2015 з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 () (т.1, а. с. 121-122).

20 квітня 2015 року начальником управління податкового аудиту ОСОБА_3 складено доповідну записку № 370/22-03/59 на імя заступника начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС В Одеській області з проханням на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України розглянути питання про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Плюс () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 по 01.02.2015 в частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ «Квартал-2011 (), ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 () (т.1, а. с. 126 ).

22 квітня 2015 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято наказ № 612 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Плюс () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 по 01.02.2015 у частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ «Квартал-2011 (), ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 () (т.1, а. с. 25).

На підставі зазначеного наказу та згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України податковим органом видано направлення від 22.04.2015 №001070/601, в якому метою перевірки зазначено: з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 по 01.02.2015 в частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ «Квартал-2011 (), ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 () (т.1, а. с. 124), яке вручено директору ТОВ «ОСОБА_1 Плюс ОСОБА_4 разом з копією наказу під розписку (т.1, а. с. 124).

В період з 24.04.2015 по 30.04.2015 ДПІ у Приморському районі м. Одеси проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ОСОБА_1 Плюс, код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 01.02.2015 у частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ «Квартал-2011 (), ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 (), за результатами якої складений акт перевірки від 12.05.2015 №3076/22-03/37351793 (т.1, а. с. 26-32).

При цьому з пояснень представника позивача, показів свідка ОСОБА_5, яка працює на посаді секретаря в ТОВ «ОСОБА_1 Плюс», свідка ОСОБА_6, який працює на посаді менеджера ТОВ «ОСОБА_1 Плюс», судом було встановлено, що у період з 24.04.2015 по 30.04.2015 за податковою адресою підприємства працівник ДПІ у Приморському районі в м. Одесі ОСОБА_7, який згідно акту, проводив дану перевірку, не зявлявся.

Вказана обставина підтверджена також і свідченнями самого ОСОБА_7, наданими суду в судовому засіданні. Зокрема, ОСОБА_7 зазначив, що спілкувався з директором ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» у телефонному режимі, за адресою підприємства в період, у який повинна бути проведена перевірка, не приходив. При цьому ОСОБА_7 не надав до суду будь-яких доказів наявності непереборних обставин, які б обєктивно унеможливлювали проведення вказаної перевірки підприємства позивача, або доказів перешкоджання посадовими особами підприємства позивача проведенню перевірки.

Висновки перевіряючого ґрунтуються на інформації з постанов слідчого, у яких зазначено, що невстановлені особи упродовж 2009-2013 років, шляхом реєстрації і перереєстрації в державних органах влади як субєктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), створили і придбали біля 15 підконтрольних собі підприємства, а саме: … ТОВ «Шаблон-2011» (), ТОВ «Квартал 2011» (код за ), … ТОВ «Нікастрой» () та інші, які оформили на підставних осіб, що дали згоду за грошову винагороду бути засновниками і керівниками створених субєктів підприємницької діяльності, не маючи при цьому на меті здійснювати статутну діяльність таких підприємств. Створивши і придбавши вище згадані підприємства, заволодівши їх печатками і установчими документами, призначивши на посади їх керівників підставних осіб, невстановлені особи, заздалегідь знаючи, що підконтрольні їм субєкти підприємницької діяльності юридичні особи не здійснюватимуть статутну діяльність, переслідували при цьому прикриття своєї незаконної діяльності, яка виразилася в сприянні різним субєктам підприємницької діяльності України, що реально діяли, в проведенні безтоварних фінансових операцій з грошовими коштами за допомогою незаконного переведення їх з безготівковою форми розрахунку в готівку, в мінімізації зобовязань з податку на додану вартість та штучному завищенні валових витрат, тобто в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. Так, встановлено, що реквізити підприємства ТОВ «Шаблон-2011» (), ТОВ «Квартал 2011» (код за ), … ТОВ «Нікастрой» () використовувались для безпідставного формування податкового кредиту для ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» ().

Перевіркою встановлено порушення п.138.2 ст. 138, пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено значення податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 832088 грн., у тому за півріччя 2012 року на 171744 грн., за три квартали 2012 420231 грн., за 2012 рік на 723340 грн., за перший квартал 2013 року на 108748 грн.; а також порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 803368 грн., у тому числі за квітень 2012 року на 11049 грн., за травень 2012 року на 30956 грн., за червень 2012 року на 57778, за липень 2012 року 80901, за серпень 2012 року на 42510 грн., за вересень 2012 року на 80920 грн., за жовтень 2012 125272 грн., листопад 20012 112374 грн., грудень 2012 137568 грн., січень 2013 року 114472 грн., квітень 2013 9568 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ у Приморському районі прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 09.06.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 1040109 грн. (у тому числі 832088 грн. за основним зобовязанням, 208022 грн. штрафна санкція) (т.1, а.с. 33) та податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 09.06.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1188479 грн. (у тому числі 792319 грн. за основним зобовязанням, 396160 грн. штрафна санкція) (т.1, а.с. 34).

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішенням, ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» оскаржило останні в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 09.06.2015 №№ НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що з наданої позивачем первинної документації щодо господарських відносин з підприємствами ТОВ «Нікастрой», ТОВ «Квартал 2011» вбачалося, що господарські відносини з вказаними контрагентами мають усі ознаки реальності, зміст господарських операцій вбачається з договорів та видаткових накладних, на підставі виписок з банківських рахунків та платіжних доручень судом встановлено рух активів в ході здійснення господарської діяльності.

У звязку із цим суд визнав неправомірними висновки, викладені посадовими особами відповідача в акті перевірки щодо непідтвердження здійснення господарської діяльності з підприємствами-контрагентами, а тому податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі даного акту перевірки, підлягають скасуванню.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 вищевказані постанова Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування рішень першої та апеляційної інстанції слугувало те, висновок судів попередніх інстанцій щодо законності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зроблений без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України

Зокрема, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.07.2016 зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи даний спір, жодних висновків щодо достовірності чи не достовірності даних, вказаних в первинних документах, та наявності в них обовязкових реквізитів, або про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства чи навпаки, не зробили, а лише, перелічивши їх, обмежилися висновками про їх наявність.

З метою підтвердження реальності спірних господарських операцій, судам попередніх інстанцій необхідно дослідити не лише наявність або відсутність відповідних первинних документів, але й їх форму та зміст, фактичне здійснення оподатковуваних операцій позивача з контрагентами.

Суди першої та апеляційної інстанцій відзначали про те, що висновки перевіряючих ґрунтуються на інформації з постанов слідчого, у яких зазначено, що невстановлені особи упродовж 2009-2013 років, шляхом реєстрації і перереєстрації в державних органах влади як суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), створили і придбали біля 15 підконтрольних собі підприємства, а саме: … ТОВ «Шаблон-2011» (), ТОВ «Квартал - 2011» (код за ), … ТОВ «Нікастрой» () та інші, які оформили на підставних осіб, що дали згоду за грошову винагороду бути засновниками і керівниками створених суб'єктів підприємницької діяльності, не маючи при цьому на меті здійснювати статутну діяльність таких підприємств. Створивши і придбавши вище згадані підприємства, заволодівши їх печатками і установчими документами, призначивши на посади їх керівників підставних осіб, невстановлені особи, заздалегідь знаючи, що підконтрольні їм суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи - не здійснюватимуть статутну діяльність, переслідували при цьому прикриття своєї незаконної діяльності, яка виразилася в сприянні різним суб'єктам підприємницької діяльності України, що реально діяли, в проведенні безтоварних фінансових операцій з грошовими коштами за допомогою незаконного переведення їх з безготівковою форми розрахунку в готівку, в мінімізації зобов'язань з податку на додану вартість та штучному завищенні валових витрат, тобто в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. Так, встановлено, що реквізити підприємства ТОВ «Шаблон-2011» (), ТОВ «Квартал - 2011» (код за ), … ТОВ «Нікастрой» () використовувались для безпідставного формування податкового кредиту для ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» ().

Поруч з цим, поза увагою судів залишено те, що розглядаючи спір про правомірність формування платником податку податкового кредиту та складу витрат, суди повинні надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування, в їх сукупному звязку один з одним та дослідити їх в тому обсязі поки не виникне повне переконання в обставинах справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій належним чином не перевірили фактичні дані щодо підписання, виданих контрагентами податкових накладних, повноважними особами, а також не зясували результатів розгляду порушених кримінальних проваджень. Поза увагою суддів залишилось те, що більшість первинних документів взагалі не містять підпису та відомостей про осіб, які їх складали, а саме: на том 1 а.с.132-141, 158-162, 166, тощо.

Викладене у сукупності вказує на непідтвердження відповідних обставин та фактів належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, повно та обєктивно дослідити обставини справи, що входять до предмета доказування, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.5 ст.227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

На підставі викладено, з метою повного та обєктивного дослідження обставини справи, що входять до предмета доказування, суд ухвалою від 10.01.2017 зобов'язав Київське відділення поліції ГУНП в Одеській області надати відомості щодо результатів розслідування кримінального провадження № 0000125 від 04.06.2014, відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ТОВ «Квартал-2011 (), ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 (), а також належним чином засвідчені копії документів, зібраних в межах досудового розслідування щодо здійснення фіктивно підприємницької діяльності та сприяння в проведенні безтоварних фінансових операцій посадовими особами зазначених субєктів підприємницької діяльності та в проведенні безтоварних фінансових операцій.

У відповідь листом від 14.02.2017 № 37вх711 Київський ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області повідомив, що 04.02.2016 за № 371/1-СВ-20 кримінальне провадження № 0000125 направлено до Одеської місцевої прокуратури № 1, де визначено підслідність за СУ ГУ ДФС. Станом на 13.02.2017 дане кримінальне провадження до слідчого відділу Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не поверталось.

Ухвалою суду від 28.02.2017 слідче управління ГУ ДФС в Одеській області зобовязано надати відомості щодо результатів розслідування кримінального провадження № 0000125 від 04.06.2014, відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ТОВ «Квартал-2011 (), ТОВ «Нікастрой (), ТОВ «Шаблон-2011 (), а також належним чином засвідчені копії документів, зібраних в межах досудового розслідування щодо здійснення фіктивно підприємницької діяльності та сприяння в проведенні безтоварних фінансових операцій посадовими особами зазначених субєктів підприємницької діяльності та в проведенні безтоварних фінансових операцій.

У відповідь листом від 07.04.2017 № 847/9/15-32-23-01-10 ГУ ДФС в Одеській області повідомило, що кримінальне провадження № 00125 віл 04.06.2015 за ознаками ч.1 ст.205 КК України за фактом створення субєктів підприємницької діяльності ТОВ «Чорноморпівденьбуд», ТОВ «Фіаніт-Альфа», ТОВ «Бастіон-К», ТОВ «Амбрелла-ЛТД», ТОВ «Галатея-К», ТОВ «Сінтолія», ТОВ «Шаблон-2011» з метою прикриття незаконної діяльності закрито 31.04.2016 за ст. 284 ч.1 п.2 КПК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Крім того, кримінальних проваджень стосовно посадових осіб ТОВ «Квартал-2011», ТОВ «Нікастрой», ТОВ «Шаблон-2011» слідчими СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області в період 2013-2017 не реєструвалось та до провадження не приймалося.

Вирішуючи спір, суд враховує, що окремі недоліки документів (на які звернув увагу суд касаційної інстанції) не можуть бути підставою для невизнання фактів придбання товару, тим більше, що Податковий кодекс України не містить інших вимог, ніж наявність податкової накладної, для віднесення сум за правочинами до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Водночас певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, на переконання суду, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Первинні документи є належними та підтверджують право на формування даних податкового обліку і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, що зумовлені, зокрема, результатом описок чи механічних помилок, проте при цьому дають змогу ідентифікувати продавця, містять достатні дані про зміст та обсяг господарської операції, підтверджують фактичність здійснення такої операції.

Наявність таких недоліків при заповнені накладних, як не зазначення повних ПІБ особи, що діє за довіреністю, не має наслідком визнання таких накладних неналежним доказом підтвердження права позивача на податковий кредит у відповідний період.

В умовах дії принципу фінансової звітності, як превалювання сутності над формою, який полягає в тому, що операції обліковуються відповідно до їх дійсної сутності, а не лише виходячи з правильності їх юридичного оформлення та документування, у податковому обліку господарські операції мають відображатися відповідно до їх реального економічного змісту. Для цілей оподаткування зміст господарської операції має встановлюватися на підставі аналізу дійсних змін майнового стану її учасників. Документальне оформлення є лише формою представлення інформації про юридичний факт, тоді як саме з юридичним фактом податкове законодавство пов'язує зміни у податковому обліку платника.

Та обставина, що надані позивачем накладні не мали деяких реквізитів є недоліком первинного документу, але не є свідченням нездійснення господарської операції в цілому.

Відповідачем, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок доказування правомірності своїх рішень, не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, які свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту, валових витрат тощо.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За положеннями ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку отримання податковим органом судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу).

Згідно з п. 78.2 ст. 78 цього Кодексу обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що предметом позапланової документальної перевірки, призначеної на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу, можуть бути не всі питання фінансово-господарської діяльності платника податків, а лише ті, які викладені в постанові суду чи відповідного органу досудового розслідування, та які не були предметом дослідження попередніх перевірок такого платника податків.

Згідно з статтею 79 Податкового кодексу документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Таким чином, Податковий кодекс України передбачає різний порядок проведення позапланових виїзних та невиїзних документальних перевірок. Проведення позапланової невиїзної документальної перевірки контролюючими органами передбачає певну процедуру. І лише у випадку дотримання передбаченого законом порядку, посадовим особам податкового органу надано право проведення такої перевірки.

В той же час, судом встановлено, що за період проведення перевірки з 24.04.2015 по 30.04.2015 жодна з посадових осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси за місцезнаходженням ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» не зявилась. Так, 24.04.2015 директор ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» у приміщення податкового органу отримав копію наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 22.04.2015 № 612. Втім, старший державний ревізор-інспектор відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 провів документальну виїзну перевірку в приміщенні податкового органу, а не за місцезнаходженням платника податків.

Згідно з п.1.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 N 395, органи державної податкової служби можуть також запрошувати платників податків для проведення перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, до органу державної податкової служби. Документальна перевірка може проводитися у приміщенні податкового органу за бажанням платника податків. Письмові повідомлення про такі запрошення направляються платникам податків рекомендованими листами з повідомленням про вручення або особисто вручаються платникам податків або їх законним чи уповноваженим представникам, в яких зазначаються підстави запрошення, час і дата, на яку запрошується платник податків (представник платника податків), а також місцезнаходження проведення перевірки.

Як відзначено позивачем, під час проведення перевірки будь-яким уповноваженим представником ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» не висловлювалося бажання проводити виїзну перевірку за місцезнаходженням податкового органу.

Зазначені обставини були ретельно дослідження судом першої інстанції під час первинного розгляду спору, зокрема, були допитані: свідок ОСОБА_5 (секретар ТОВ «ОСОБА_1 Плюс»), свідок ОСОБА_6 (менеджер ТОВ «ОСОБА_1 Плюс»), які підтвердили, що у періоді з 24.04.2015 по 30.04.2015 за податковою адресою підприємства старший державний ревізор-інспектор відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 за адресою юридичної особи перевірку не проводив.

Зазначену обставину підтвердив також і сам ОСОБА_7, зазначивши, що спілкувався з директором ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» у телефонному режимі і за адресою ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» в періоді, в який проводилась перевірка, не приходив.

Поряд із тим, представник позивача неодноразово акцентував увагу на тому, що з боку ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» волевиявлення щодо проведення виїзної перевірки не за місцезнаходженням платника податків до податкового органу не надходило. Натомість, за правовою позицією позивача, зазначений факт (проведення перевірки в приміщення контролюючого органу) призвів до порушення права платника податків бути присутнім під час контрольних заходів, що мало наслідком необґрунтованість висновків по господарським операціям, які здійснені без будь-якої первинної документації, яка б могла бути надана позивачем на підтвердження правильності податкового обліку.

Крім того, відповідно до пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що дії відповідача по проведенню документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 по 01.02.2015 в частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ «Квартал-2011» (), ТОВ «Нікастрой» (), ТОВ «Шаблон-2011» ()», яка проведена на підставі наказу № 612 від 22.04.2015, є протиправними, оскільки перевірка проводилась не за місцезнаходженням ТОВ «ОСОБА_1 Плюс», а в приміщенні контролюючого органу.

Аналогічного правового висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у справі № К/800/31183/15 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Укркоттон» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу.

Згідно з ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 27.01.2015 № 21-425а14 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 43075087), невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, якими в даному випадку є спірні податкові повідомлення-рішення від 09.06.2015 № НОМЕР_1 та від 09.06.2015 № НОМЕР_2.

Надання оцінки всім важливим аргументам сторін, що беруть участь у справі, становить гарантію дотримання принципу справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року.

При цьому суд враховує, що у мотивувальній частині рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти Україна" (пункти 23 - 25) зазначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення.

Питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог платника податків, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії (рішення) якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право. При цьому факт порушення права позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

В рішенні від 23.07.2002 «Справа «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський суд з прав людини зазначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В той же час, податковим органом під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень

Відповідні положення про податкові штрафи передбачають певні засоби захисту, які ґрунтуються на суб'єктивних ознаках, що вимагає від суду враховувати нюанси і не бути занадто рестриктивним в оцінці кожної конкретної справи щодо наявності в ній підстав для скасування податкового штрафу чи звільнення від його сплати.

З урахуванням встановленого судом порушення відповідачем порядку проведення позапланової виїзної документальної перевірки, що за правовою практикою Верховного Суду України, висновки якого є обовязковими до врахування судом відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», призводить до відсутності правових наслідків такої перевірки, суд вважає за необхідне податкові повідомлення-рішення від 09.06.2015 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 неправомірними та підлягаючими скасуванню.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що податковим органом в порушення приписів вищенаведених норм Податкового кодексу України було неправомірно здійснено контрольний захід, за результатами якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, - без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 09.06.2015 №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя І.В. Завальнюк