Справа № 357/2699/17
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2017-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2699/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, 3-ї особи: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, 27.03.1995 року він отримав посвідчення потерпілого 4 категорії, однак його втратив, збереглася лише ксерокопія цього посвідчення, він звернувся до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради із заявою щодо видачі дублікату посвідчення, але управління СЗН відмовило йому посилаючись на лист Департаменту СЗН Київської ОДА № 05-49-709 від 27.03.2015 року, яким зобов'язано УСЗН не приймати документи громадян на оформлення посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року виключено абзац п'ятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. А тому відповідач вважає, що немає законних підстав для надання статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. Позивач просив суд визнати протиправною відмову відповідача у прийнятті документів для видачі йому дублікату посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4; зобов'язати відповідача прийняти документи, підготувати подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА для вирішення питання щодо видачі дублікату посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано письмові пояснення на позов з клопотанням щодо розгляду справи без участі представника управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради.

Представники 3-х осіб в судове засідання також не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, яке було видано Київською облдержадміністрацією 27.03.1995 року.

Факт видачі позивачу цього посвідчення стверджується довідкою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 06.04.2017 року № 123/05.

В судовому засіданні встановлено, що позивач у зв'язку з втратою оригіналу посвідчення потерпілого 4 категорії звернувся до УСЗН Білоцерківської міської ради із заявою щодо видачі його дублікату.

Проте листом від 06.03.2017 року № 1297 за результатами розгляду заяви позивача відповідач повідомив про відсутність правових підстав для видачі позивачу дублікату посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, мотивувавши це тим, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, з 01.01.2015 року позивач не проживає на території радіоактивного забруднення та не має статусу потерпілої особи внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.ст. 9,11,14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Стаття 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч.3, 4 зазначеної статті підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.п.1,2, 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Суд зазначає, що в зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року жодна з наведених вище правових норм чинність не втратила та діє в редакції, вказаній вище в постанові суду.

Таким чином, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії видане позивачу Київською обласною адміністрацією ще у 1995 році, дане посвідчення уповноваженим органом не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається чинним.

Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено абзац 5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Зазначений Закон набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Але зазначена норма жодним чином не впливає на спірні правовідносини.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд дійшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року.

А тому виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015 року.

Крім того, позивач не звертається за вирішенням питання щодо встановлення йому статусу потерпілого 4 категорії, цей статус йому вже було встановлено та підтверджено уповноваженим органом, про що видано відповідне посвідчення, оригінал якого позивач втратив, а тому звернувся щодо видачі йому дублікату посвідчення потерпілого 4 категорії.

Відповідно до п.11 вказаного вище Порядку видачі посвідчень, у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, а також особистої заяви (з

поясненням обставин втрати або псування посвідчення і зазначенням його номера і дати видачі) та публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним.

Дублікат видається органом, який видав посвідчення, або органом, який видає такі посвідчення за новим місцем проживання громадянина, на підставі завірених в установленому порядку копій документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку. Угорі у лівому кутку посвідчення ставиться штамп або робиться чорним чорнилом надпис: "Дублікат. Видано замість посвідчення серії ... N ...".

У разі відшукання втраченого посвідчення воно підлягає обов'язковому здаванню для знищення органові, яким видано його дублікат.

Судом встановлено, що з відповідною заявою позивач звернувся до УСЗН Білоцерківської міської ради, яке відповідно до покладених на нього завдань здійснює організацію, розроблення та виконання заходів, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Але замість того, щоб прийняти заяву позивача, підготувати подання та необхідні документи для видачі дублікату посвідчення, направити ці документи до уповноваженого органу -Департаменту соціального захисту населення Київської ОДА, відповідачем було відмовлено позивачу в цьому.

Об'яву про втрату посвідчення потерпілого 4 категорії на ім'я позивача опубліковано в газеті «Експрес - об'ява» за 14-20 квітня 2017 року.

Враховуючи викладене, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, суд вважає необґрунтованою відмову управління СЗН Білоцерківської міської ради у прийнятті документів позивача, необхідних для видачі дублікату посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши все вищенаведене суд вважає, що відповідач відмовляючи позивачу у вирішенні питання щодо видачі дублікату посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, діяв всупереч приписам норм Законів України та підзаконних нормативно-правових актів.

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постановою КМУ від 20 січня 1997 року № 51 " Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 2, 6, 17, 71, 158-163,167,185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для видачі йому дублікату посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1, підготувати подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області для направлення до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі йому дублікату посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко