Справа № 265/6851/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач - Чебанов Олександр Олегович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року справа № 265/6851/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Міронової Г.М., при секретарі судового засідання - Куленко О.Д., за участю представника відповідача - Вайнштока Б.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року у справі № 265/6851/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (далі - відповідач), в якому просив: зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у відповідності з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди виконання ним робіт за Списком № 2, а саме: період роботи з 04 січня 2000 року по 18 травня 2001 року в ТОВ «Азовзалізобетон»; зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області призначити та виплатити йому з 22 вересня 2016 року пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 2-6).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року у справі № 265/6851/16-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області № 4282 від 24 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у відповідності з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди виконання ОСОБА_3 робіт за Списком № 2, а саме: період роботи з 04 січня 2000 року по 18 травня 2001 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Азовзалізобетон»; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_3 з 22 вересня 2016 року пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 47-52).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи (а.с. 59-61).

10 квітня 2017 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Керуючись ч. 1-3 ст. 122-1 Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.04.2017 задовольнив зазначене клопотання.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу та в режимі відеоконференції відповідно до ст.ст. 41, 122-1 КАС України.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах згідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви були додані, копії трудової книжки, військового квітка, диплома, довідка про пільговий стаж від 14.06.2007 року, архівна довідка про розмір заробітної плати за № 197 від 13.06.2016 року, копії паспорту та ідентифікаційного коду.

Рішенням УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя за № 4282 від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_3 було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в зв'язку з тим, що до пільгового стажу заявника не зараховано період його роботи на ТОВ «Азовзалізобетон» з 04.01.2000 року по 18.05.2001 року, через відсутність даних про чергову атестацію робочих місць.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Колегією суддів було встановлено, що атестація робочих місць на підприємстві була проведена 04.01.1995 року, чергова атестація робочих міст повинна була проводиться 04.01.2000 року. ОСОБА_3 працював в ТОВ «Азовзалізобетон» з 03.10.1988 року по 18.05.2001 року по професії електрозварювальника ручної зварки 5 розряду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо атестації робочого місця електрозварювальника ручної зварки 5 розряду в ТОВ «Азовзалізобетон».

Пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених робота; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13) та постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

Згідно частини 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено позов.

Колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалення нової постанови.

Керуючись статтями 11, 24, 41, 122-1, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року у справі № 265/6851/16-а - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 року у справі № 265/6851/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складення у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 20.04.2017.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

Г.М. Міронова