Справа № 127/19824/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/19824/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними рішення, зобов'язання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними рішення, зобов'язання перерахувати пенсію.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що позивач - ОСОБА_2 має статус особи ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у місті Вінниці та отримує пенсію.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2014 року (справа №127/21624/14-а, архів Вінницького міського суду Вінницької області) зобов'язано управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці призначити ОСОБА_2 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 04.09.2014 року (а.с. 28-29). Цією ж постановою суду встановлена обставина виконання ОСОБА_2 в період з 14.08.1987 року по 27.10.1987 року обов'язків по ліквідації наслідків аварії в тридцяти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, але про цю обставину в резолютивній частині постанови суду не йдеться. В зв'язку з чим весь термін роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений період до розрахунку пенсії не врахований.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач в період з 01.01.1986 року по 31.12.1989 року працював на Дочірньому підприємстві "Механізована колона № 62" ВАТ "Південьзахіделектромережбуд". Відповідач - управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці відмовив у перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1986 року по 31.12.1989 року включно згідно архівної довідки № Л-24-4294/24-30 від 10.02.2014 року, оскільки при проведенні зустрічної перевірки заробітної плати за довідкою №Л-24-4294/24-30 від 10.02.2014 року по первинних документах встановлено недостовірність відображення сум нарахованої заробітної плати.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон).

Відповідно до ст. 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як вбачається з особового рахунку за 1986 року, розрахункової картки за 1987 року, особових рахунків за 1988 року, 1989 року ОСОБА_2 (як первинних документів ДП "Механізована колона № 62 "ВАТ "Південьзахіделектромережбуд", Архівний відділ Вінницької міської ради), суми під кодом "14" - не заробітна плата, нарахована в поточному місяці, а частина нарахованої, але невиплаченої заробітної плати попереднього місяця, яка перенесена з одного місяця в інший.

Проаналізувавши вищезазначене та наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності правових підстав для зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивача з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1986 по 31.12.1989 року включно згідно особового рахунку за 1986 року, розрахункової картки за 1987 року, особових рахунків за 1988, 1989 року, без врахування сум під кодом "14", з 22.10.2015 року, та зобов'язання відповідача перерахувати пенсію позивачу з урахуванням виконання ним в період з 14.08.1987 по 27.10.1987 року обов'язків по ліквідації наслідків аварії в тридцяти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС з 22.10.2015 року.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здорові, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

19.06.2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким передбачено, що в 2011 році положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

У послідуючому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої і визначається розмір пенсії позивача. Аналогічні положення передбачені також в Законах України "Про Державний бюджет України" на 2012 рік, на 2013 рік.

Тобто, у 2012-2013 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Частиною 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Однак, з 01.01.2014 року Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції від 16.01.2014 року не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, статей 50, 54 даного закону, якими визначено перерахунок пенсій.

Тому, провівши аналіз норм чинного законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що лише 01.07.2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" й Прикінцеві положення цього Закону доповнені п. 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Так, Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року набрав чинності 03.08.2014 року, тобто визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України з 03.08.2014 року.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно застосуванню підлягали норми статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача про перерахунок додаткової пенсії в розмірі 30%, оскільки чинним законодавством не передбачено норми щодо обрахунку з 04.09.2014 року додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком, а виплата пенсій проводиться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постанові № 1210 від 23.11.2011 року.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4