Справа № 295/2987/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2987/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2017 року Суддя Богунського районного суду міста Житомира Гумен Н.В., розглянувши одноособово у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення пенсії за віком відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зниженням пенсійного віку на 10 років та зобов`язати відповідача призначити та провести нарахування пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на 10 років з 12 квітня 2016 року, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до довідки форми 122 №80Д611-180 від 27.07.2015 р., посвідчень про відрядження №294 від 07.07.1986 р., №475 від 30.09.1986 р., №492 від 16.10.1987 р., №121 від 23.03.1987 р., він перебував в м. Чорнобиль, де ліквідував наслідки аварії на Чорнобильській АЕС. Всього позивач перебував у зоні відчуження на протязі 20 днів. На підставі документів, які підтверджують вищевказаний факт, позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2).
Частиною 1 статті 55 Закону визначено, що особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 2006 року незалежно від кількості робочих днів, або з 1-го липня 1986 р. по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що виконувались за урядовими завданнями, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Відповідно до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або інші первинні документи, в яких зазначено періоди роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживанн (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Тому, 12.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додано всі необхідні документи.
Листом від 10.05.2016 р. №89 відповідач зазначив, що у зв"язку з відсутністю підтвердження роботи не менше 5 календарних днів роботи у зоні відчуження до 31.12.1986 року немає підстав для встановлення пенсії та запропоновано позивачу надати відповідні підтвердження.

В лютому 2017 року позивач повторно звернувся до управління з письмовою заявою, в якій просив призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 28.02.2017 р. №3040/04 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. Свою відмову відповідач мотивував тим, що позивачем не надано первинних документів про перебування в зоні відчуження.

Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив у призначенні пенсії.
Представником відповідача Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.
На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до довідки від 02.04.1993 року № 50, позивач відповідно з наказом № 63 від 07.07.1986р., № 92 від 11.09.1986р., № 103 від 03.09.1986р., № 20 від 23.03.1987р. № 105 від 16.10.1987р. був відряджений до м. Чорнобиль ЛТЦ 55 для обслуговування засобів зв`язку (кабельні лінії, стаціонарне обладнання) та в період з 07.07.1986р. по 11.07.1986р., з 11.09.1986р. по 12.09.1986р., з 30.09.1986р. по. 02.10.1986р., з 24.03.1987р. по 07.04.1987р., з 19.10.1986р. по 23.10.1986р. виконував роботу в 30 км. зоні м. Чорнобиль ЛТУ 55 обслуговування засобів зв`язку. Фактично відпрацював в зоні відчуження в м. Чорнобилі в 1986 році 10 днів, в 1987 році 20 днів. (а.с. 12).
Відповідно до дублікату посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 05.04.2012 року, позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р., та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7).
Як убачається з матеріалів справи, загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить понад 15 років, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-6).
Позивач звернувся до відповідача з питанням призначеня пенсії 12.04.2016 року, однак листом № 89 від 10.05.2016 року Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області повідомило позивача, що на підставі заяви від 12.04.2016 року пенсія не може бути призначена, оскільки на підставі наданих позивачем документів не підтверджено період роботи у зоні відчуження, що дає право на пенсію із зниженням пенсійного віку (а.с. 15-16).
Як вбачається з листа відповідача від 28.02.2017р. № 3040/04 позивач звертався із заявою по питанню призначення пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зниженням пенсійного віку на 10 років, проте відповідач відмовив у призначенні пенсії, оскільки позивачем не додано до заяви про призначення пенсії первинних документів, які підтверджують період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 17-19).
Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
В п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону зазначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, на 10 років.
При цьому, згідно з частиною 5 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846).
Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику; 2) документи про стаж роботи; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідно до п. 7 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 (у редакції на момент видачі довідки № 98 від 04.06.1993р.), Інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.
Відповідно до цього ж Порядку, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); г) рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.
Таким чином, проаналізувавши вищезазначені законодавчі норм та документи, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що довідка від 02.04.1993 року № 50, видана Територіальним виробничим об`єднанням міжміських зв`язків та телебачення № 7 Міністерства зв`язку України та дублікат посвідчення серії НОМЕР_1 , виданий 05.04.2012 року є достатніми документами, які підтверджують наявність права позивача на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на десять років відповідно ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Посилання відповідача на відсутність у позивача первинних документів безпідставне, так як жодною нормою Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено, що довідка Територіального виробничого об`єднання міжміських зв`язків та телебачення № 7 Міністерства зв`язку України не вважається достатнім документом для підтвердження періоду роботи на території зони безумовного (обов`язкового) відселення.
Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Враховуючи те, що позивач неодноразово звернувшись до відповідача з заявами про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій та підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, позивач має право на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тосу суд приходить до висновку, що рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо відмови позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч. 2 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є неправомірним.
Щодо терміну, з якого позивачу необхідно призначити та виплачувати пенсію, суд зазначає наступне.
Згідно пункту 1 частини першої статті ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулось не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Статтею 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:
а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності;
б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що пенсійний вік ОСОБА_1 , враховуючи зменшення пенсійного віку на десять років, настає з 28.06.2015 року, при цьому сам позивач вказав, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 12.04.2016 року, тобто поза межами трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, то з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах настає у позивача з 12.04.2016 року, тобто з моменту звернення за пенсією.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що з адміністративним позовом до суду позивач звернувся 16.03.2017 року.
Однак, відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Судом проаналізовано, що право на пенсію враховуючи зменшення пенсійного віку на десять років, у позивача настав з 28.06.2015 року.
З матеріалів справи, заперечень самого відповідача та листів долучених до матеріалів справи вбачається, що 17.07.2015 року позивач звернувся до відповідача на особистий прийом з питання порядку призначення пенсії.
Зі слів відповідача, це звернення було не у вигляді заяви, а тому не перебувало на розгляді.
Вподальшому із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до відповідача 12.04.2016 року, ці дані вказуються позивачем та не спростовуються відповідачем, а тому є належним доказом, який приймається судом.
Однак, листом № 89 від 10.05.2016 року Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області повідомило позивача, що на підставі заяви від 12.04.2016 року пенсія не може бути призначена, оскільки позивачем не надано підтвердження періоду роботи, а саме не менше 5 календарних днів у зоні відчуження, що дає право на пенсію із зниженням пенсійного віку та рекомендовано позивачу надати позивачу відповідні документи. (а.с. 14-16).
18.05.2016 року позивача було повідомлено про необхідність надання первинних документів, завірених належним чином та довідку про перейменування Технічного вузлу міжміських зв`язків і телебачення в ПАТ «Укртелеком». (а.с. 18)
У запереченнях відповідач вказав, що в лютому 2017 року, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак листом від 28.02.2017 р. № 3040/04 відповідачем вже відмовлено позивачу у призначенні пенсії, оскільки позивачем не додано до заяви про призначення пенсії первинних документів, які підтверджують період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
А тому враховуючи, що позивач звернувся до відповідача саме із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку 12.04.2016 року, після чого сторонами проводилося листування та перевірка всіх документів на підтвердження призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, і лише листом від 28.02.2017 року відповідачем надано висновок саме про відмову у призначенні пенсії, а тому враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строку звернення до адміністративного суду та має право на призначення пенсії з часу звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 12.04.2016 року.
Суд, врахувавши всі обставини по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню у частині вимог про зобов`язання Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на десять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 12.04.2016 року.
Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору, скільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду відповідно до п. 10 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як громадянин, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому може звернутися до суду з вимогою про повернення судового збору.
Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 71, 94, 99, 100, 102, 103 160-163, 183-2 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати неправомірною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зниженням пенсійного віку на 10 років.
Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на десять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 12.04. 2016 року.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: