Справа № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2017 р. у справі № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17)

за позовом ОСОБА_2

до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

"21" грудня 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком у відповідності до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013р. 2014р. 2015р. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області призначити йому пенсію за віком з 28.11.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатній різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови пенсійного Фонду у здійсненні перерахунку, оскільки вимоги позивача відповідають нормам чинного законодавства.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2017 р. у справі № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком у відповідності до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013р. 2014р. 2015р.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 28.11.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатній різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано протиправністю відмови у здійсненні перерахунку. Судом зазначено, що з огляду на те, що пенсія призначена позивачу за Законом України «Про пенсійне забезпечення», то вихід на пенсію призначену за іншим законом дає позивачу право на застосування обраного показника заробітної плати.

Відмова у задоволенні стягнення витрат на правову допомогу обумовлена тим, що заявлені вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2017 р. у справі № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що позивач отримує пенсію за віком, проте призначену на пільгових умовах, проте перехід на той самий вид пенсії, законодавством не передбачений.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 з 30.09.1997 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Енергодарі та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах по Списку № 2 у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжував працювати.

З 01.10.2002 року позивачу виповнилося 60 років, і 28.11.2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області листом від 12.12.2016 року № 130/М-1 відмовило у призначенні пенсії за віком па загальних підставах, з посиланням на те, що ОСОБА_2 вже отримує пенсію за віком.

Не погодившись з позицією відповідача по справі, ОСОБА_2 звернувся до суду.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відмови Пенсійного фонду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Позивач, перебуваючи на обліку в управлінні та отримуючи пенсію за віком, продовжував працювати.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Позивач кожні 2 роки користувався правом на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер.

Враховуючи викладене, колегія суддів джоходить висновку про те, що особи, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В розумінні ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно положень ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути призначена ще й пенсія за вислугу років.

Отже, законодавством передбачено лише 4 види пенсій.

Як встановлено, позивачу 30.09.1997 року вже призначена пенсія за віком. Той факт, що пенсію було призначено зі зменшенням пенсійного віку не свідчить, що це інший вид пенсії, ніж пенсія за віком.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком, оскільки він вже реалізував право на призначення пенсії цього виду.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення статті 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2017 р. у справі № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17) - задовольнити.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2017 р. у справі № 316/1956/16-а(2-а/316/46/17) скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко