Справа № 815/2324/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2324/17
УХВАЛА

20 квітня 2017 року 17:35 м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали подання Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Досуг Інфо» про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 року о 14:14 год. до суду надійшло подання Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Досуг Інфо» про стягнення заборгованості по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1024951,58 грн. та по податку на додану вартість у сумі 884015,47 грн.

Разом з поданням до суду подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тим, що на даний час ДПІ не має можливості сплатити судовий збір у звязку з арештом рахунку, призначеного для сплати судового збору. Також заявник посилається на листи УДКСУ у м. Одесі Одеської області від 20.02.2017 року № 06-13/23-602 та № 06-13/24-603 «Про здійснення безспірного списання коштів», якими було доведено, що видатки по незахищених статтях на період арешту рахунків проводитися не будуть. Розмір безспірного списання загалом складає 835986,75 грн.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів ОСОБА_1 Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини у справах Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд та ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З наведених норм вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Так, на думку суду, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин та не суперечити приписам чинного законодавства.

Разом з тим, позивачем, в порушення ч. 1 ст. 71 КАС України, ч. 2 ст. 106 КАС України, не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подане ним подання у встановленому законом порядку, а наведені ним обставини не є підставою для звільнення та відстрочення від сплати судового збору.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання заявника на листи УДКСУ у м. Одесі Одеської області, згідно яких платіжні доручення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не будуть проводитися управлінням казначейства за всіма видатками крім захищених - оскільки факт непогашення відповідних сум судового збору, який заявник повинен сплатити в межах інших судових справ, не є підтвердженням його скрутного матеріального становища.

Суд також вважає, що факт подачі позову субєктом владних повноважень, якому не виділені бюджетні кошти на сплату судового збору, не є безумовною підставою для відстрочення від його сплати.

Перелік осіб, яких Держава вважала за необхідне звільнити від сплати судового збору, наведено у ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, і позивач до цього переліку не входить.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду позов. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, невмотивоване відстрочення сплати судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших субєктів звернення до суду за захистом. Адже, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Тому, суд вважає, що підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору відсутні.

Суд зазначає, що подання є видом позовного провадження, тому, Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області належить сплатити судовий збір, визначений Законом України Про судовий збір за звернення до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом як за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Частиною 3 ст.106 КАС України встановлено, зокрема, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Подання ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не відповідає ч.3 ст.106 КАС України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Згідно з п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік, з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Таким чином, враховуючи, що заявником подання заявлено до стягнення 1908967,05 (1024951,58 грн. + 884015,47 грн. = 1908967,05 грн.), ставка судового збору, з огляду на заявлені позивачем позовні вимоги майнового характеру, становить 28634,51 грн.

У відповідності до ч.5 ст.106 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Дане подання підписане та подане представником заявника ОСОБА_1, проте всупереч вказаної норми у поданні не зазначено ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Частиною 2 ст.106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Також пунктом 4 ч.3 ст.183-3 КАС України передбачено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника.

У поданні заявник посилається на те, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року по справі № 815/1435/16 залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 04.01.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, на підставі яких виникла заборгованість за даним поданням, проте до суду засвідченої належним чином копії зазначеної постанови не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-3 КАС України, у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

За таких обставин подання повинно бути залишено без руху, а заявнику наданий строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до суду :документу про сплату судового збору; виправленого подання з доказами його надіслання відповідачу; докази на підтвердження обставин, якими обґрунтоване подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.88, ч. 1 ст. 108, ст.ст. 165, 183-3 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Подання Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Досуг Інфо» про стягнення коштів за податковим боргом залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки та сплатити судовий збір у розмірі 28634,51 грн. (Одержувач УК у м. Одесі/Київський район, р/р 4005, МФО 828011, Банк ГУДКСУ в Одеській області, Код класифікації доходів 22030101, призначення платежу судовий збір), у строк до 21.04.2017 року до 14:10 год. та розяснити, що в іншому випадку подання буде повернуто заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Андрухів