Справа № 814/946/16
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/946/16

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Диаман Юг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 29.12.2015 року № 000136/02-21 та від 18.05.2016 року № 000559, скасування анулювання ліцензії АР № 664133,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Диаман Юг» звернулось до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 29.12.2015 року № 000136/02-21 та від 18.05.2016 року № 000559, скасування анулювання ліцензії АР № 664133.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав вимоги поданої апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 25.11.2015 року про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку від 25.11.2015 року, ГУ ДФС у Миколаївській області проведена перевірки оптового складу за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького2/2, який належить ТОВ «Диаман Юг».

Актом про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог встановлених законодавством України від 04.12.2015 року встановлено факт зберігання оптових партій алкогольних напоїв (пива в кількості 14839 пляшок на суму 155573,90 грн.) на площі підвального приміщення, яка не зазначена у довідці про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру від 08.10.2015 року № 2, що є порушенням вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Також, актом перевірки встановлено порушення позивачем ст. 15-3 вказаного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється у невизначеному для цього місці торгівлі.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000136/02-21 від 29.12.2015 року, яким на підставі п. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовано до ТОВ «Диаман Юг» штраф за продаж алкогольних напоїв у невизначеному для цього місці торгівлі в сумі 6800 грн.

Також, 30.12.2015 року ГУ ДФС у Миколаївській області направило позивачу лист, в якому повідомило про прийняття рішення про анулювання ліцензії АЕ № 664133, яка була видана ТОВ «Диаман Юг» з терміном дії з 08.08.2015 до 08.08.2016 року на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Крім того, Державна фіскальна служба України 18.05.2016 року прийняла рішення про застосування фінансових санкцій № 000559 до позивача на підставі абз. 11 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР в сумі 155573,90 грн. за порушення ст. 15 цього Закону, яким передбачено, що зберігання алкогольних напоїв здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв, внесених до Єдиного реєстру.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній, задовольняючи заявлені вимоги, з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Згідно зі ст. 17 вказаного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Застосовуючи до позивача штрафні санкції на підставі наведених положень Закону № 481/95-ВР, відповідач виходив з того, що позивач зберігає оптові партії алкогольних напоїв (пиво) на площі підвального приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького, 2/2, яка не зазначена у довідці про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру від 08.10.2015 року № 2.

Проте, будь-яких доказів, що позивач зберігає алкогольні напої у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, відповідач суду не надав.

Натомість, наявними в матеріалах справи доказами такі висновки перевіряючих спростовуються.

Так, як встановлено судом першої інстанції, підтверджено під час апеляційного розгляду та не спростовується відповідачами, 01.10.2015 року позивач (орендар) уклав договір оренди нежитлового приміщення № 0005а/ДМЮ з ТОВ «КИП» (орендодавець), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове володіння нежитлове приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького 2/2, літ. К-2, що складається з офісного приміщення (25 кв.м.) та складського приміщення (4000 кв.м.) для розміщення офісу та магазину-складу.

08.10.2015 року позивач отримав довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру серії АП № 227499, яка видана ТОВ «Диаман - Юг» про внесення місця зберігання оптових партій алкогольних напоїв площею 4000 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Горького, 2/2 літ. «К-2», до Єдиного державного реєстру від 08.10.2015 року № 2.

Позивач надав суду технічний паспорт на нежитлову будівлю та нежитлові приміщення адреса: 2/2, вул. Горького, м. Миколаїв.

По договору оренди від 01.10.2015 року позивачу передано в оренду 4000 кв.м. літ. «К-2».

Експлікація приміщень до плану поверхів будівлі свідчить, що до площі літ. «К-2» входить площа, як підвалу, так і І-ІІ поверхів.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій № 000559 від 18.05.2016 року належить скасувати, як необґрунтоване.

Також, як встановлено судом першої інстанції, в акті перевірки зазначено, що позивач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями у невизначеному для цього місці торгівлі, яке надано у ст. 1 Закону № 481/95-ВР. Позивач здійснює торгівельну діяльність в офісному приміщенні, яке не може вважатись торгівельним приміщенням.

Відповідно до п. 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Згідно зі ст. 17 вказаного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідач застосував до позивача відповідальність за продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі, але будь-яких доказів роздрібного продажу алкогольних напоїв суду не надав (фіскальний чек, інші докази здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв).

В ході апеляційного розгляду представник відповідачів підтвердив, що докази здійснення позивачем роздрібної торгівлі пивом відсутні.

Натомість, наданий позивачем чек з ЕККА від 04.01.2016 року свідчить, що за період з 24.07.2015 року по 31.12.2015 року роздрібна торгівля алкогольними напоями не здійснювалась, оскільки загальний підсумок операцій становить «нуль».

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачами не доведено суду, що рішення про застосування фінансових санкцій прийнято правомірно, не надано жодного доказу, що підтверджує сам факт продажу алкогольних напоїв у невизначених для цього місці, а тому рішення № 000136/02-21 від 29.12.2015 року, рішення від 30.12.2015 року про анулювання ліцензії АЕ № 664133 також належить скасувати.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Диаман Юг» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 29.12.2015 року № 000136/02-21 та від 18.05.2016 року № 000559, скасування анулювання ліцензії АР №664133 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець