Справа № 711/1323/17
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/1323/17

Номер проваджегння 2-а/711/87/17

05 квітня 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №5 роти з безпеки дорожнього руху Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови серії БР №312516 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що поліцейський не мав права вимагати від нього надання для перевірки полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він не вчиняв ніяких правопорушень, а у поліцейського не було підстав його зупиняти.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких послався на безпідставність позовних вимог та невідповідність обставин, зазначених у позові, дійсним обставинам справи. Зазначив, що причиною зупинки позивача було порушення ним правил проїзду перехресть, що передбачені п.16.11 ПДР України. У звязку з чим було здійснено перевірку наявності у водія документів, передбачених п.2.1 ПДР України, але у водія був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Внаслідок цього відповідачем було на місці розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зауважив, що відповідач не мав правових підстав зупиняти його та вимагати від нього документів для їх перевірки. Зауважив, що він не порушував ніяких правил дорожнього руху, про що свідчить відсутність процесуальних рішень за наслідками вчинення ним порушень п.16.11 ПДР України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте у запереченнях на позов заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2017р. позивач керуючи транспортним засобом Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1, на 44км автодороги Бориспіль-Дніпро рухався у напрямку міста Києва і був зупинений відповідачем на стаціонарному посту біля м. Переяслав-Хмельницький. Обґрунтовуючи причину зупинки відповідач послався на порушення позивачем вимог п.16.11 ПДР України та запропонував предявити для перевірки документи, які зобовязаний мати при собі водій.

У звязку з відсутністю у позивача полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем було на місці винесено постанову серії БР №312516 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

За таких обставин, не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України. За таких обставин, субєкт владних повноважень зобовязаний у своїй діяльності приймати рішення:

✓ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

✓ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

✓ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

✓ безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо;

✓ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

✓ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

✓ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

✓ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі Закон №580-VIII) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону). Згідно ст.6 Закону №580-VIII поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Порядок здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регулюється положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), ЗУ «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (далі - Інструкція), та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.30 Закону №580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені КУпАП та КПК України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу. Видами превентивних заходів, зокрема, є перевірка документів особи (ст.32 Закону №580-VIII) та зупинення транспортного засобу (ст.35 Закону №580-VIII). Підстави застосування таких заходів превентивного характеру чітко визначені Законом і розширеному тлумаченню не підлягають.

Аналіз положень ст.ст.32, 35 Закону №580-VIII свідчить, що застосуванню превентивного заходу мають передувати певні умови. Позивач посилався на відсутність у відповідача умов для здійснення перевірки документів позивача. Надаючи оцінку таким доводам суд виходить з наступного.

Статтею 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Всупереч зазначених вимог закону відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності в нього підстав для вчинення превентивних заходів щодо позивача, передбачених ст.ст.32, 35 Закону України «Про Національну поліцію». Здійснюючи підготовчі дії по справі судом витребовувались матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову /а.с.9/. Листом від 06.03.2017р. суд повторно повідомляв відповідача про необхідність виконання вимог ухвали суду щодо подання доказів (протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, матеріали відео фіксації т.і.) /а.с.19/. Разом з тим, окрім письмових заперечень відповідачем не надано суду жодного з таких доказів, хоча в запереченнях відповідач посилається на наявність відеозапису порушення позивачем правил проїзду перехрестя. Ненадання суду такого відеозапису надає суду право розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах з яких вбачається, що доводи відповідача про порушення позивачем правил проїзду перехресть, як підставу для проведення перевірки документів, нічим не підтверджуються, а тому суд не бере їх до уваги.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З огляду на те, що в даному випадку протокол про порушення правил дорожнього руху не складався, позивач не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, докази щодо причетності позивача до вчинення будь-якого іншого правопорушення відсутні, то інспектор не мав права вимагати у позивача полісу страхування відповідно до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», а отже вчинені ним дії не відповідають вимогам ч.3 ст.2 КАС, а оскаржувана постанова вимогам ст.245 КУпАП.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. З огляду на те, що підстави для проведення перевірки документів у позивача були відсутні, то відсутня і сама подія адміністративного правопорушення, що згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ст.94 КУпАП судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.6, 9, 10, 11, 12, 71, 100, 159, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.283-285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії поліцейського взводу №5 роти з безпеки дорожнього руху Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 14 лютого 2017р. серії БР №312516.

Скасувати постанову серії БР №312516 від 14 лютого 2017р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2017 року.

Головуючий: ОСОБА_3