Справа № 826/14999/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000 грн. за 2016 рік.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 (ідетифікацйний номер НОМЕР_1) є власником транспортного засобу марки PORSHE модель CAYENNE TURBO, д.н.з. НОМЕР_2, 2011 року випуску.

24 червня 2016 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпунктом 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення - рішення №22965-13, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок » за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Згідно положень названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (підпункт 267.1.1).

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см (підпункт 267.2.1).

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункту 267.4).

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 ст. 267 ПК України закріплено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України 01.01.2015 року, власники транспортних засобів віком до 5 років та об'ємом більше 3 000 куб. см є платниками транспортного податку.

Законом України від 24 грудня 2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесено зміни до статті 267 Кодексу «Транспортний податок», які набрали чинності з 1 січня 2016 року.

Зокрема, положення підпункту 267.2.1 пункту 267.2 викладено в редакції відповідно до якої об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Тобто, об'єктом оподаткування транспортним податком на момент виникнення спірних правовідносин були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

У відповідності до ст. 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Місцеві податки і збори у м. Києві встановлені рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629.

З метою приведення вказаного рішення у відповідність із вимогами пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України Київська міська рада прийняла рішення від 11 лютого 2016 року № 103/103, яким внесла зміни у тому числі до п. 2 Положення про транспортний податок, яким визнаний об'єкт оподаткування транспортним податком.

Відповідно до п. 2 Положення про транспортний податок, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 у редакції, що діє з 19 лютого 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Суд першої інстанції під час розгляду та вирішення даної справи не врахував зміни, що були внесені до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 та дійшов до помилкового висновку про те, що визначений у ньому об'єкт оподаткування транспортним податком не відповідає об'єкту оподаткування, визначеному у пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Перевіряючи обґрунтованість доводів представника про те, що легковий автомобіль марки PORSHE модель CAYENNE TURBO, 2011 року випуску (перша реєстрація транспортного засобу 14.09.2011) не є об'єктом оподаткування транспортним податком колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як раніше зазначалося, відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України та п. 2 Положення про транспортний податок, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629, об'єктом оподаткування транспортним податком на час виникнення спірних правовідносин були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1 378 грн. 00 коп.

Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податок були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. 00 коп.

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

Згідно інформації, розміщеної на веб-сайті Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, наданої податковим органом, вартість легкового автомобіля, що перебуває у власності позивача, становить понад 1 033 500 грн. 00 коп. Відтак, такий автомобіль у 2016 році належав до об'єктів оподаткування транспортним податком.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що положеннями підпункту 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено право фізичних осіб - платників податку звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Натомість, позивач із письмовою заявою для проведення звірки розрахунку здійсненого податковим органом, зокрема, щодо показників, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля та відповідно правомірності віднесення транспортного засобу, який зареєстрований за позивачем, до об'єкту оподаткування транспортним податком, не зверталася.

Крім того, як зазначено представником позивача, з чим погодився і суд першої інстанції, з урахуванням часу прийняття змін до статті 267 Податкового кодексу України та положень пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, у позивача обов'язок зі сплати такого обов'язку виникає лише з 01.01.2017.

Колегія суддів з цим не погоджується, оскільки, Законом України № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року, що набрав чинності 01 січня 2016 року, зокрема, змінено лише визначення об'єкта оподаткування транспортним податком, а не має місце запровадження транспортного податку як такого.

Крім того, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Тобто, в даному випадку не встановлюється новий податок та не змінюється його ставка, а лише змінюються вимоги до об'єкта оподаткування таким податком, що зумовлено внесенням змін до ПК України, та якими має бути запроваджено механізм справляння та порядок сплати транспортного податку встановленого ПК України, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому підпунктом 12.3.4 пункту 12.3.4 ст. 12 ПК.

Також, позивач в позовній заяві посилається на пп. 14.1.220 п. 14.1 ст. 14 ПК рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік): для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Керуючись положенням даної статті позивач вважає, що його транспортний засіб не є об'єктом оподаткування, оскільки з року випуску автомобіля минуло більше 5 років. Проте, позивач не надав належних доказів щодо неможливості визначення календарної дати виготовлення транспортного засобу.

Разом з цим, відповідно до п. 6.3 р. 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затверджено наказом Міністерства юстиції України. Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) визначення року виготовлення колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) здійснюється на підставі даних його виробника, які зазначаються у VIN-коді.

При визначенні року виготовлення КТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники КТЗ зазначають у VIN-коді календарний або модельний рік виготовлення КТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року (п. 6.3.1 п. 6.3 р. 6 Методики).

Згідно з міжнародним стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельного року виготовлення КТЗ в описовій частині VIN-коду рекомендовано використання символів, наведених у таблиці 3.1 додатка 3.

В 10-тій позиції VIN-коду (НОМЕР_4 ) автомобіля Porshe Cayenne Turbo значиться літера «С», що відповідає 2012 модельному року виготовлення транспортного засобу, а тому автомобіль виготовлений після 01.07.2011.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною VIN-коду (останні 8 знаків VIN-коду за даними виробника дозволяють встановити дату виготовлення КТЗ) (п. 6.3.2 п. 6.3 р. 6 Методики).

За рік виготовлення КТЗ приймається календарна дата його виготовлення з обов'язковим зазначенням при цьому дня та місяця цього року (п. 6.3.3 п. 6.3 р. 6 Методики).

Якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN-кодом. з урахуванням календарної лати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ тощо).

Датою першої реєстрації КТЗ. який був у користуванні (зокрема який ввозиться на гну територію України), є дата, що зазначена в спеціальній графі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) КТЗ. або дата видачі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта).

У разі відсутності даних про календарну дату першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ або виникнення сумнівів щодо її достовірності, коли встановлений модельний рік виготовлення КТЗ збігається з роком виготовлення, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію, під час оцінки за дату виготовлення береться 1 січня встановленого за VIN-кодом модельного року.

Якщо встановлений за VIN-кодом модельний рік виготовлення не збігається з роком виготовлення КТЗ, який зазначено в свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті), і перевищує його, під час оцінки за дату виготовлення приймається 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо зазначене перевищення становитиме понад 1 рік, то за дату виготовлення беруть 1 січня модельного року.

В особливих відмітках свідоцтва № НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу зазначене наступне: «ДОВ.-РАХ. № КІМ837659 від 13.09.2011. ВМД№ 125000046/1/341641 від 05.09.2011».

Визначення року виготовлення КТЗ за датою виготовлення його окремих складових частин не допускається у зв'язку з можливістю :їхньої заміни під час експлуатації або можливого значного проміжку в часі з моменту їх виготовлення до моменту складання з них КТЗ. Такі дати можуть мати інформативний характер тільки в усій своїй сукупності (п. 6.3.4 п. 6.3 р. 6 Методики).

Таким чином, якщо оформлення вантажної митної декларації № 125000046/1/3416 41 відбулося 05.09.2011, тому дату першого документального підтвердження будь-якої дії з транспортним засобом, що зазначена у супровідних документах для визначення календарної дати виготовлення автомобіля, слід вважати 05.09.2011.

Отже, якщо дата виготовлення автомобіля Porshe Cayenne Turbo 05.09.2011. тоді транспортний податок у 2016 році необхідно сплачувати з січня по вересень 2016 року (18750 грн. = 25000 грн. : 12 міс. * 9 міс).

За таких підстав, колегія суддів вважає, що нарахування відповідачем податкових зобов'язань з транспортного податку в даному випадку є правомірним лише в частині за січня по вересень 2016 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що при винесенні податкового повідомлення-рішення від 24.06.2016 № 244-1305 ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України лише в частині. Відтак, є підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 та скасування вказаного рішення податкового органу, однак також лише в частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 20 лютого 2017 року, та є підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві задовольнити, постанову окружного адміністративного суду міста Києва - скасувати та прийняти нове рішення.

Згідно статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення новою рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуальною права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2015 року № 22965-13 про нарахування ОСОБА_3 транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в частині суми 6250 грн скасувати.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.