Справа № 810/4135/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м.Київ № 810/4135/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2016.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що спірним рішенням до нього були неправомірно застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 34 000,00 грн. за реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій, оскільки такі ліцензії були наявні та, більш того, їх реквізити були відображені в акті перевірки.

Крім того, позивач зауважив, що контролюючим органом не було дотримано порядку проведення перевірки, оскільки контролюючим органом не було надіслано на адресу позивача направлення на проведення фактичної перевірки, а в самому направленні чітко не вказано підставу для проведення перевірки. Також позивач зазначає, що акт перевірки містить запис про відмову ФОП ОСОБА_1 від його підписання, що не відповідає дійсності, оскільки посадовими особами, які проводили перевірку, не було надано позивачу для підписання відповідний акт.

Також позивач не погоджується із застосуванням до нього подвійної ставки штрафу, що становить 34 000,00 грн., оскільки вважає, що статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій визначено як одне правопорушення, штраф за вчинення якого складає 17 000,00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у зв'язку із встановленням під час проведення фактичної перевірки реалізації позивачем у період з 07.04.2016 по 18.04.2016 алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій, оскільки попередні ліцензії діяли до 06.04.2016 включно, а нові були видані з терміном дії з 19.04.2016 по 18.04.2017.

Присутні у судовому засіданні представники сторін заявили клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Вказані клопотання представників сторін були задоволені судом, про що було постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання.

У зв'язку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 №1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 26.07.2016 по 27.07.2016 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. Вищевказана перевірка була проведена у магазині, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лазо Сергія, буд.6.

За результатами проведення перевірки був складений акт №1897/1000/14/НОМЕР_1 від 27.07.2016.

Як вбачається з акта перевірки, контролюючим органом було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у вигляді реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів за відсутності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, оскільки термін дії попередніх ліцензій закінчився 06.04.2016.

В акті перевірки зазначено по те, що факт вчинення позивачем відповідного порушення був встановлений під час дослідження посадовими особами контролюючого органу інформації з бази даних Державної фіскальної служби України та фіскальних чеків РРО за період з 07.04.2016 по 18.04.2016.

На підставі акта перевірки Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34 000,00 грн.

Не погодившись з правомірністю прийняття цього рішення, позивач звернувся з до суду з вимогами про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95 (далі - Закон №481/95, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з ст.1 Закону №481/15 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Абзацом 5 статті 17 Закону №481/95 закріплено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Судом встановлено, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було видано:

- ліцензію серії НОМЕР_2 від 04.11.2015 (а.с.10) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 07.04.2015 по 06.04.2016;

- ліцензію серії НОМЕР_3 від 04.11.2015 (а.с.9) на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії з 07.04.2015 по 06.04.2016;

- ліцензію серії НОМЕР_4 (а.с.8) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 19.04.2016 по 18.04.2017;

- ліцензію серії НОМЕР_5 (а.с.7) на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії з 19.04.2016 по 18.04.2017.

Отже, у період з 07.04.2016 по 18.04.2016 (включно) у позивача були відсутні діючі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Судом було досліджено долучені до матеріалів справи витяги з аналітичної системи ДФС України за період з 07.04.2016 по 18.04.2016 та встановлено, що 13.04.2016 ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) було здійснено продаж, зокрема, таких товарів: 1 пачки цигарок марки Kent, сума операції - 23,10 грн.; 2 пачок цигарок LM голубий (ціна - 13,65 грн. (за 1 пачку), сума операції - 27,30 грн. Загальна сума операцій становить 50,40 грн.

Також з вказаних витягів вбачається, що позивачем 15.04.2016 було здійснено реалізацію наступних товарів: 1 пляшки вина, марки "Коблево.Мускат південний", сума операції - 58,00 грн.; 1 пляшки горілки "Цельсій.Особливий лайт", сума операції - 56,99 грн.; 1 пачки цигарок, марки "Davidoff Gold Slims", сума операції - 21,00 грн. Загальна сума операції становить 135,99 грн.

Крім того, судом було досліджено фіскальні чеки ФОП ОСОБА_1 за період з 07.04.2016 по 18.04.2016 та встановлено, що позивачем було здійснено реалізацію наступних товарів:

1) тютюнові вироби:

- 2 пачки цигарок марки Кемел за ціною 43,04 грн. (фіскальний чек від 13.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки ЛМ Сіа Блу, за ціною 13,65 грн. (фіскальний чек від 14.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Парламент Сільвер, за ціною 27,30 грн. (фіскальний чек від 15.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Кемел за ціною 21,52 грн. (фіскальний чек від 16.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Кент, за ціною 23,10 грн. (фіскальний чек від 17.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Ротманс Ексклюзив Блу, за ціною 12,07 грн. (фіскальний чек від 17.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки ЛД Сільвер, за ціною 25,20 грн. (фіскальний чек від 18.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Давидов Голд, за ціною 21,0 грн. та 1 пачку цигарок, марки Давидов Голд Слім, за ціною 21,00 грн. (фіскальний чек від 17.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Паркер Сімпсок Голубі, за ціною 11,00 грн. (фіскальний чек від 09.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Прима Класична, за ціною 10,50 грн. (фіскальний чек від 08.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Бонд Стрит Блю, за ціною 12,60 грн. (фіскальний чек від 08.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Кент 4, за ціною 23,10 грн. (фіскальний чек від 10.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Бонд Стрит Блю, за ціною 12,60 грн. (фіскальний чек від 07.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Капрі Біанко, за ціною 14,70 грн. (фіскальний чек від 15.04.2016);

- 1 пачку цигарок марки Давидоф голд слім, за ціною 21,00 грн. (фіскальний чек від 15.04.2016).

2) алкогольні напої:

- 1 пляшку пива марки Опілля Жигулівське, за ціною 15,75 грн. (фіскальний чек від 14.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Опілля Фірмове, за ціною 19,95 грн. (фіскальний чек від 11.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Айс Мікс, за ціною 12,50 грн. (фіскальний чек від 13.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Чернігівське світле, за ціною 11,75 грн. (фіскальний чек від 12.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Чернігівське міцне, за ціною 13,50 грн. (фіскальний чек від 14.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Рогань монастирське, за ціною 24,25 грн.;

- 1 пляшку коньяку марки Борисфен, за ціною 89,95 грн. (фіскальний чек від 15.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Чернігівське світле, за ціною 44,75 грн. (фіскальний чек від 17.07.2016);

- 1 пляшку пива марки Умань Вайсбург 1 л., за ціною 25,20 грн. та 1 пляшку пива марки Умань Вайсбург, 05 л., за ціною 15,90 грн. (фіскальний чек від 16.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Чернігівське світле, за ціною 11,75 грн. (фіскальний чек від 18.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Галицька корона, за ціною 16,50 грн. (фіскальний чек від 11.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Тетерів міцне, 0,5 л., за ціною 14,00 грн. та 1 пляшку пива марки Свіжий розлив, за ціною 16,75 грн. (фіскальний чек від 18.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Бочкове, 1 л, за ціною 49,00 грн. (фіскальний чек від 11.04.2016);

- 1 пляшку горілки марки Хлібний дар класична, за ціною 44,90 грн. (фіскальний чек від 08.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Тетерів міцне, за ціною 12,75 грн. (фіскальний чек від 10.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Дойч Хоф Бюргерське, за ціною 51,50 грн. (фіскальний чек від 08.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Старопрамен, 0,33 л., за ціною 10,99 грн., 1 пляшку пива марки Старобрарамен, 0,5 л., за ціною 15,50 грн. та 1 пляшку пива марки Калуське до Кракова, за ціною 17,25 грн.(фіскальні чеки від 10.04.2016);

- 1 пляшку пива Розливне Чернігівське світле, за ціною 46,00 грн. (фіскальний чек від 09.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Славутич Айс Куба, за ціною 12,50 грн. (фіскальний чек від 11.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Чернігівське світле, за ціною 11,75 грн. (фіскальний чек від 12.04.2016);

- 1 пляшку пива марки Таллер, 0,5 л., за ціною 14,50 грн. (фіскальний чек від 10.04.2016);

- 1 пляшку вина марки Коблево Мускат південний, за ціною 58,00 грн. та 1 пляшку горілки, марки Цельсій особливій лайт, за ціною 56,99 грн. (фіскальний чек від 15.04.2016).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що позивачем було здійснено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у період з 08.04.2016 по 18.04.2016, тобто у період відсутності у ФОП ОСОБА_1 діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що свідчить про порушення позивачем вимог ст.15 Закону №481 та є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив про те, що відповідачем не було дотримано порядку проведення фактичної перевірки, оскільки:

- контролюючим органом не було надіслано на адресу позивача направлення на проведення фактичної перевірки, а в самому направленні чітко не вказано підставу для проведення перевірки;

- акт фактичної перевірки містить запис про відмову ФОП ОСОБА_1 від його підписання, що не відповідає дійсності, оскільки посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області взагалі не було надано позивачу для підписання відповідний акт.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений статтею 80 Податкового кодексу України.

Пунктом 80.1 ст.80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, з огляду на вищенаведені положення Податкового кодексу України, суд звертає увагу позивача на те, що проведення фактичної перевірки не передбачає надсилання на адресу суб'єкта господарювання направлення на перевірку, оскільки даний вид податкової перевірки здійснюється без попередження платника податків.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача в частині того, що направлення на перевірку не містить чітких підстав для її проведення, оскільки у відповідному направленні міститься посилання на положення пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, яким визначені передумови для проведення фактичних перевірок, що в свою чергу, відповідає вимогам п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України.

Щодо посилань позивача на ненадання йому посадовими особами податкового органу для підписання акта фактичної перевірки, то суд ставиться критично до вказаної позиції позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Пунктом 86.5 ст.86 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка була проведена в присутності ФОП ОСОБА_1, яка відмовилась від підписання акта фактичної перевірки №18971000/14/НОМЕР_1 від 27.07.2016, про що свідчить відповідна відмітка в акті перевірки та акт відмови від підписання матеріалів перевірки №32 від 27.07.2017, що тим самим, спростовує доводи позивача щодо ненадання посадовими особами контролюючого органу йому можливості ознайомитись з актом перевірки.

Отже, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем порядку проведення перевірки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Отже, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Таким чином, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. А відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірок), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулось допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки її проведення.

Так, зокрема, така позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 24. 12.2010 у справі № 21-25а10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яка підлягає обов'язковому врахуванню у спірних правовідносинах на підставі ч.2 ст. 161 та ч.1 ст.244-2 КАС України.

У зв'язку з цим, не є переконливими посилання позивача на недотримання податковим органом процедури проведення перевірки як на підставу для визнання протиправними та скасування оспорюваного рішення, оскільки позивачем було фактично допущено посадових осі контролюючого органу для проведення фактичної перевірки.

Водночас, перевіряючи обґрунтованість розміру застосованих до позивача штрафних санкцій, суд дійшов наступного висновку.

Так, як зазначено вище, на підставі податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2016 позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34 000,00 грн., тобто по 17 000,00 грн. за кожне із вчинених правопорушень.

Водночас, абз.5 ч. 2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" відповідальність передбачена, зокрема, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, тобто у даній нормі закону роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій розглядається як одне порушення.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.05.2014 (справа №2а-2549/09) та в ухвалі від 25.07.2016 (справа №816/2915/15).

Отже, реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій є одним правопорушенням, а тому сума штрафних санкцій за вчинення такого правопорушення має становити 17 000,00 грн.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку щодо неправомірності нарахування позивачеві спірним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій у розмірі 17 000,00 грн., а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачеві за рахунок Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, становить 275,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № від 08.08.2016 в частині застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

3.В іншій частині в позові відмовити.

4.Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07404, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 286, ідентифікаційний код 39463945).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.