Справа № 815/2/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

за участю секретаря - Чабаненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1А) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі Відповідач, або ГУНП в Одеській області) про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області №976 від 10.05.2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У судовому засіданні 13.04.2017 року Позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві (а.с. 3-7).

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 64-71). Крім вказаного, представник Відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вважав, що Позивачем пропущений строк звернення до суду передбачений ст.99 КАС України.

В обґрунтування поданого клопотання представник Відповідача зазначив, що 10.05.2016 року ГУНП в Одеській області винесено наказ № 976 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Одеській області», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис 12.05.2016 року про що Позивач зробив відповідний надпис: «з наказом ознайомлений», підпис, ініціали та прізвище. Наказом ГУНП в Одеській області № 387 о/с 25.05.2016 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст.77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Витяг з вказаного наказу по особовому складу ОСОБА_1 отримав особисто 25.05.2016 року, про що Позивач зробив надпис: «трудову книжку, військовий квиток, витяг з наказу ГУНП та припис до Малиновського РВК - отримав». При цьому, наказ про звільнення Позивача з посади є предметом розгляду адміністративної справи №815/4956/16 розгляд якої триває з вересня 2016 року.

Таким чином, на думку представника Відповідача, Позивачем пропущений, передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України місячний строк для звернення до суду з даним позовом, що є підставою для залишення позову без розгляду згідно ч.1 ст. 100 КАС України.

Позивач та його представник заперечували проти залишення позову без розгляду, посилаючись на юридичну необізнаність Позивача. Крім того, Позивач зазначив про те, що на прохання кадрового працівника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 власноручно поставив підпис та дату про отримання документів після звільнення, яка не відповідала дійсності. Крім того, Позивач підтвердив, що дійсно в травні 2016 року ознайомився із наказом, проте копії його не отримував, що також, на його думку, є поважною підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом.

Представник Позивача додатково зазначив, що звернення Позивача до суду з вказаним позовом відбулось у межах строку, визначеного КАС України, оскільки строки оскарження дисциплінарних стягнень визначені безпосередньо Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, а саме: дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Вислухавши клопотання представника Відповідача про залишення позову без розгляду, пояснення Позивача та його представника, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява має бути залишена без розгляду з огляду на наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини вважаються врегульованими.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інші проти Великобританії» (рішення від 22.10.1996 року), «Девеер проти Бельгії» (рішення від 27.02.1980 року).

В силу положень ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, законодавець поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальні та спеціальні. Загальні строки встановленні ч. 2 ст. 99 КАС України, а спеціальні іншими статтями зазначеного Кодексу та іншими законами, які зазвичай коротші від загального строку, що обумовлено специфікою відповідних відносин.

Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом ч. 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, визначений ч. 3 ст. 99 цього Кодексу, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що предметом розгляду вказаної адміністративної справи є правомірність рішення ГУНП в Одеській області щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень, визначений ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України N 3460-IV від 22.02.2006 року.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

З аналізу норм ст. 99 КАС України, приписів ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд зазначає, що в разі притягнення особи до дисциплінарної відповідальності днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів є дата ознайомлення під підпис із змістом наказу.

Судом встановлено, що Позивач, ОСОБА_1А, проходив службу в поліції на посаді помічника слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

07.02.2016 року до УКЗ ГУНП в Одеській області надійшла інформація про грубе порушення Правил дорожнього руху поліцейським роти конвойної служби ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3, який передав керування службовим автомобілем «Subaru Outback», номерний знак НОМЕР_1, помічнику слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області сержанту поліції ОСОБА_1, який керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (а.с. 52).

15.02.2016 року наказом ГУНП в Одеській області № 256 було призначено службове розслідування за вказаним фактом (а.с. 53).

За результатом проведеного службово розслідування, 15.04.2016 року складено Висновок службового розслідування проведеного за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху сержантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_3 (а.с. 74-76).

10.05.2016 року ГУНП в Одеській області видано наказ № 976 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Одеській області», яким за порушення службової дисципліни, пунктів 1-3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року N2 3460-ІУ, п. п. 2.4, 2.5, 10.1, 15.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 07.02.2016 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, не подачі сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку транспортного засобу перед початком руху, не зупинці на червоний сигнал світлофора, відмові від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння, у спробі залишення місця складання адміністративних матеріалів, виявленні неповаги до патрульних поліцейських, нещирості під час проведення службового розслідування, відповідно до статей 2, 13, п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, сержанта поліції ОСОБА_1А, помічника слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звільнити зі служби в поліції (а.с. 77-78).

Як і в своїй позовній заяві, так і в судовому засіданні Позивач підтвердив факт того, що ще в травні місці 2016 року йому було достовірно відомо про хід службового розслідування, в тому числі й про факт прийняття ГУНП в Одеській області наказу №976 від 10.05.2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Судом встановлено, що з вищезазначеним наказом Позивач ознайомлений особисто під підпис в травні 2016 року, а саме: 12.05.2016 року.

16.05.2016 року ГУНП в Одеській області прийнято наказ № 1043 «Про внесення змін до наказу ГУНП від 10.05.2016 № 976» (а.с. 26), з яким Позивач також був ознайомлений в травні 2016 року, а саме: 18.05.2016 року.

Наказ ГУНП в Одеській області №976 від 10.05.2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з урахуванням змін внесених наказом ГУНП в Одеській області № 1043 від 16.05.2016 року, було реалізовано наказом ГУНП в Одеській області № 387 о/с від 25.05.2016 року, яким Позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» .

Згідно матеріалів особової справи Позивача, з вищезазначеним наказом Позивач ознайомлений особисто під підпис в травні 2016 року. При цьому, Позивач наголошує, що фактично був ознайомлений із вказаним наказом лише 31.08.2016 року, а дату 25.05.2016 року поставив на прохання співробітника кадрового відділу ГУНП в Одеській області.

Проте, суд зазначає, що наказ ГУНП в Одеській області № 387 о/с від 25.05.2016 року, яким Позивача звільнено зі служби в поліції, не є предметом розгляду вказаної адміністративної справи, у звязку з чим обставини щодо його ознайомлення із ним Позивача не мають потреби бути встановлені судом під час розгляду вказаної адміністративної справи. Суд зазначає, що наказ ГУНП в Одеській області № 387 о/с від 25.05.2016 року, яким Позивача звільнено зі служби в поліції є предметом розгляду іншої адміністративної справи № 815/4956/16.

22.09.2016 року Позивач звернувся до фахівця у галузі права ОСОБА_4 за правовою допомогою, оскільки вважав своє звільнення зі служби в поліції протиправним. При цьому, Позивач не заперечує, що з травня 2016 року на роботу не виходив.

26.09.2016 року Позивач, за участю свого представника, склав та підписав адміністративний позов до ГУНП в Одеській області про визнання наказу ГУНП в Одеській області № 387 о/с від 25.05.2016 року неправомірним, поновлення на посаді помічника слідчого Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с 136-141).

27.09.2016 року Позивач особисто звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом (а.с. 135).

Судом встановлено, що разом з вказаною позовною заявою (а.с. 136-41) Позивачем та його представником були надані до суду докази в обґрунтування позовних вимог, зокрема, й копію наказу ГУНП в Одеській області № 387 о/с від 25.05.2016 року, підставою для прийняття якого був і наказ ГУНП в Одеській області № 976 від 10.05.2016 року, про який Позивачу було достовірно відомо з травня 2016 року.

Судом також встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року розгляд адміністративної справи № 815/4956/16 зупинявся (а.с. 142) за клопотання представника Позивача для ознайомлення з поданими Відповідачем запереченнями (а.с. 143-150), в яких також було зазначено Відповідачем про факт прийняття ГУНП в Одеській області наказу №976 від 10.05.2016 року щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, детально викладено зміст вказаного наказу.

28.10.2016 року представник Позивача, ОСОБА_4, який представляє інтереси Позивача і по вказаній адміністративній справі, ознайомився із поданими Відповідачем запереченнями (а.с. 152).

10.11.2016 року в судовому засіданні представником Позивача подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 155), у якій до первісно заявлених вимог додано нову позовну вимогу про скасування наказу ГУ НП в Одеській області № 976 від 10.05.2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, яка по суті є ідентичною поданій позовній заяві і по вказаній адміністративній справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року заяву ОСОБА_1 від 09.11.2016 року про зміну позовних вимог по справі № 815/4956/16 повернуто Позивачу (а.с. 156-157).

14.11.2016 року копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року по справі № 815/4956/16 отримана представником Позивача ОСОБА_4 (а.с. 158).

03.01.2017 року представник Позивача звернувся з позовом (а.с. 3-7) до Одеського окружного адміністративного суду до ГУНП в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області №976 від 10.05.2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

За викладених обставин судом встановлено, що Позивач звернувся до суду з позовом, предметом оскарження якого є правомірність рішення ГУНП в Одеській області щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції лише через більше ніж 6 місяців з дня фактичного ознайомлення із наказом.

Суд наголошує, що Позивач під час проведення службового розслідування обіймав посаду помічника слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, не заперечує факту ознайомлення як із матеріалами службового розслідування, так і з висновком, прийнятим за результатом його проведення та наказом.

Із адміністративним позовом Позивач звернувся до суду лише в 03.01.2017 року, тобто із порушенням строку визначеного ч.2 ст.99 КАС України.

Факт пропуску строку звернення до адміністративного суду з зазначеною позовною вимогою фактично не спростовується Позивачем, про що зазначено в заявленому ним адміністративному позові та в поясненнях, наданих ним в судовому засіданні.

При цьому, як на поважну причину пропуску такого строку, Позивач посилається на свою юридичну необізнаність, довіру до колег по службі, довіру та деяке побоювання безпосереднього керівництва.

На думку суду, зазначені доводи Позивача жодним чином не обґрунтовують поважність причин пропуску строку звернення до суду із вказаною позовною вимогою та не спростовують факт того, що він дізнався про порушення своїх прав Відповідачем ще в травні 2016 року, а навпаки підтверджують зазначені обставини.

Жодних обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність об'єктивних перешкод для подання заявленого адміністративного позову з травня 2016 року по січень 2017 року ані Позивачем, ані його представником не наведено.

Щодо доводів представника Позивача, що звернення Позивача до суду з вказаним позовом відбулось у межах строку, визначеного КАС України, оскільки строки оскарження дисциплінарних стягнень визначені безпосередньо Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку Відповідачем відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС України призначалось службове розслідування, висновки якого стали підставою для прийняття Відповідачем рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, законність якого, в свою чергу, й досліджується судом.

Згідно зі ст. 20 Дисциплінарного статуту ОВС України особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду, а відповідно до ст. 21 цього ж Дисциплінарного статуту ОВС України дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено; пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення; старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви; про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

Проте, суд вважає, що посилання представника Позивача на приписи Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України є помилковим, оскільки тримісячний строк оскарження накладеного дисциплінарного стягнення, як випливає зі змісту статті 20 Дисциплінарного статуту ОВС України в сукупності зі статтею 21 цього ж Дисциплінарного статуту, стосується випадків оскарження такого стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України, оскарження ж накладеного дисциплінарного стягнення до суду має відбуватись в порядку, встановленому нормами КАС України.

При цьому, судом не встановлено, а Позивачем чи його представником не надано доказів звернення Позивача до Відповідачів із заявою про оскарження наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у встановлений статтею 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України тримісячний строк, що свідчить про те, що Позивач не скористався своїм правом на досудове врегулювання спору.

Зазначений висновок суду узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалах К/800/4623/13 від 28.11.2013 року, К-41734/10 від 21.01.2014 року, К/800/46795/14 від 18.02.2015 року.

Суд критично ставиться до доводів Позивача та його представника, що їм стало відомо про наявність підстав для звернення до суду з позовом про оскарження рішення ГУНП в Одеській області щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції лише під час ознайомлення із запереченнями, поданими ГУНП в Одеській області під час розгляду адміністративної справи щодо звільнення Позивача зі служби в поліції (в жовтні 2016 року), оскільки такі доводи не відповідають дійсним обставинам справи щодо проведення службового розслідування та звільнення Позивача із займаної посади.

Згідно з імперативною нормою ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Окремо необхідно зазначити, що за змістом ч.3 ст.162 КАС України залишення позовної заяви без розгляду допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі й на стадії судового розгляду справи.

З урахуванням наведених вище обставин, та того, що відсутні будь-які докази поважності причин пропуску Позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов слід залишити без розгляду, як поданий після закінчення строків, установлених законом, для звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 100, ст. 160, ч. 3 ст. 162, ст. 165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 976 від 10.05.2016 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, або в порядку ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Стеценко О.О.