Справа № 824/548/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/548/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

18 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішення.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги.

18 квітня 2017 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки позивачем не було отримано ухвал про відкриття та призначення апеляційної скарги відповідача до розгляду та копії апеляційної скарги.

Однак, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься реєстр згрупованих поштових відправлень, з якого вбачається, що 13.04.2017 року поштовим відділенням було повернуто конверт адресований ОСОБА_2 за зворотньою адресою з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, секретарем судового засідання 14 квітня 2017 року, в установлений КАС України термін, на електронну адресу представника позивача було надіслано ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду на 18.04.2017 року, копію апеляційної скарги з додатками.

Також, судом встановлено, що згідно телефонограми, яка міститься в матеріалах справи, секретарем судового засідання 04.04.2017 року було повідомлено представника позивача про розгляд апеляційних скарг, які призначені на 18.04.2017 року.

Відповідно до ст. 33 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом було вжито усіх заходів для своєчасного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду даної справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалами від 17 березня 2017 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2

При цьому, суд зазначає, що згідно статті 195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що справа має бути розглянута протягом розумного строку, колегія суддів приходить до висновку,що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Чернівецькою об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 за 2015 рік, за наслідком чого складено акт від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1. (а.с. 44-47).

На підставі акту проведеної камеральної перевірки від 27.04.2016 року №754/24-12-13-04/НОМЕР_1 податковим органом встановлено порушення граничних строків сплати самостійно визначених податкових зобов'язань по сплаті єдиного податку за періоди, що перевірялись. У зв'язку із виявлення вказаних порушень, податковий орган виніс податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 року, яким за затримку сплати авансових внесків єдиного податку в сумі 55770,90 грн., зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 11154,18 гривень. (а.с. 49).

Позивач не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням оскаржила його 09.06.2016 року до ДФС у Чернівецькій області та 04.07.2016 року до ДФС України, за результатами чого скарги ОСОБА_2 залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р. без змін. (а.с. 54-61).

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На підставі п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Згідно вимог пп. 49.18.2 та пп. 49.18.3 п 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 подала до податкового органу наступні податкові декларації: від 13.01.2015 року податкову декларацію за 2014 рік де відобразила податкові зобов'язання зі сплати єдиного податку в сумі 33644,90 грн.; 06.04.2015 року податкову декларацію за 1 квартал 2015 року, де відобразила податкові зобов'язання зі сплати єдиного податку в сумі 10044,69 грн.; 10.07.2015 року за 1 півріччя 2015 року де відобразила податкові зобов'язання зі сплати єдиного податку в сумі 18357,18 гривень.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Законом України від 17 липня 2015 року № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» (далі - Закон № 655) внесено зміни до статті 129 Кодексу, які набрали чинності з 01.09.2015. Так, після закінчення встановлених п. 57.1 статті 57 Кодексу строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Кодексом із змінами, внесеними Законом № 655, передбачено, що нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 визначено, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Однак це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб та громадян України так як і таких що здійснюють підприємницьку діяльність. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, застосовуючи аналогію законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що застосування штрафних санкцій, пені не повинно здійснюватись до спливу 90 днів, наступних за останнім днем для граничного строку сплати грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У зв'язку із поданням позивачем уточнюючих декларації до податкової декларації за 2014 рік від 25.09.2015 року, до податкової декларації за 1 півріччя 2015 року від 12.10.2015 року, колегія суддів приходить до твердження, що нараховані штрафні санкції повинні нараховуватись з урахуванням 90 днів, наступних за останнім днем для граничного строку сплати грошового зобов'язання та з урахуванням вимог ст. 126 Податкового кодексу України .

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ст. 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нараховані штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2016 року мали б бути нараховані з 19.05.2015 року (граничний строк сплати грошового зобов'язання 19.02.2015 року + 90 днів).

У зв'язку з чим, оскаржуване податкове повідомлення - рішення є правомірним в частині визначення штрафних санкції в сумі 4614.49 грн., та підлягає скасуванню в частині суми 6539,69 грн.

Судова колегія також звертає увагу, що згідно пункту 4 розділу III наказу Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів» від 05.12.2013 року № 765 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) при поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання, тобто уточнююча декларація ОСОБА_2 проведена 02.10.2015 року. В даному випадку подання уточнюючих розрахунків, призводить до зменшення абсолютного значення податкового боргу, що виник раніше, та в залежності від дати подання уточнюючих розрахунків (зменшення абсолютного значення податкового боргу) впливає лише на застосування ставки/розміру штрафу (10% або 20%).

У зв'язку із чим, колегія суддів звертає увагу на те, що виправлення помилок, шляхом подання уточнюючих декларацій не звільняє від застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково доведено правомірність нарахованих сум податкового боргу в податковому повідомленні - рішенні № від 23.05.2016 року, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В силу вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.