Справа № 2-а-2479/09/2170
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2012 р.Справа № 2-а-2479/09/2170

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Алєксєєва В.О.

ОСОБА_1

в звязку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Херсона до товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон", публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк", ОСОБА_2, 3-тя особа - УДАІ УМВС України в Херсонській області, про стягнення несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України у Суворовському районі м. Херсона звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3, 3-тя особа - УДАІ УМВС України в Херсонській області, про стягнення несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 200 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що в ході перевірки перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчуженні нових легкових автомобілів за період з 01 січня 2007 року по 31 березня 2008 року були виявлені порушення вимог Закону України "Про збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" №1740 від 03 листопада 1998 року (далі - Порядок №1740), а саме: факт недоплати ОСОБА_2 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 200 грн. при реєстрації нового легкового автомобіля.

В ході розгляду до участі у справі було залучено ТОВ "Автомир-Херсон" та ПАТ комерційний банк "Правекс-Банк" як співвідповідачів.

Справу розглянуто у відсутність відповідачів та третьої особи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року стягнуто з ТОВ "Автомир-Херсон" на користь УПФ України в Суворовському районі м. Херсона 2 200 грн. недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В задоволені позовних вимог до ОСОБА_2 та ПАТ комерційний банк "Правекс-Банк" - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Автомир-Херсон" ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "Автомир-Херсон", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Комісією у складі представників органів Пенсійного фонду України в Херсонській області було проведено позапланову перевірку щодо перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів за період з 01 січня 2007 року по 31 березня 2008 року.

З акта перевірки №20 від 09 червня 2008 року вбачається, що за результатами перевірки реєстраційних справ нових легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по реєстрації транспортних засобів та виписок ГУДК України у Херсонській області щодо фактичного надходження коштів від операцій по відчуженню легкових автомобілів за вказаний період, по 300 справам виявлені розбіжності між сумами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів, зазначеними у квитанціях платників, які знаходяться у реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та фактичними сумами цього збору, що надійшли на рахунок УПФ України. Дані по виявленим розбіжностям наведені у додатку №2 до акта перевірки.

Обставини сплати ОСОБА_2 вказаного збору відображені у додатку №2 наступним чином: дата перерахування коштів 21 березня 2008 року; підлягало сплаті та наявна квитанція на дану суму 2 325 грн.: № платіжного доручення - 2384/з1133; ПІБ покупця ОСОБА_2; назва банківської установи - ХФ АКБ "Правекс-Банк"; фактична дата надходження коштів 24 березня 2008 року; фактично надійшло збору 125 грн.; розбіжність між сумою, що підлягала сплаті, та сумою, яка фактично надійшла 2 200 грн.

З матеріалів справи слідує, що через банк від імені ОСОБА_2 була проведена оплата збору до Пенсійного фонду в сумі 125 грн.

Докази того, що така невідповідність виникла внаслідок невиконання банком свого обов'язку по повному перерахуванню вказаного збору до Пенсійного фонду - відсутні.

Згідно листів слідчого управління УМВС України в Херсонській області в провадженні цього слідчого органу знаходиться кримінальна справа № 250038-08, порушена за ч.2 ст. 192 КК України за фактом ненадходження до пенсійного фонду обов'язкових платежів під час реєстрації транспортних засобів, які наведені в акті перевірки №20 від 09 червня 2008 року, і факт ненадходження цих платежів під час реєстрації транспортного засобу ОСОБА_2 також розслідується в рамках цієї кримінальної справи, досудове слідство по справі триває.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку ТОВ "Автомир-Херсон", як відчужувач автомобілю, є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування і, тому, з нього має бути стягнута сума цього збору, яка була перерахована набувачем автомобіля - ОСОБА_2 органу Пенсійного фонду України, проте не надійшла до останнього.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за Законом.

Виходячи з цієї норми Закону та з власного визначення терміну "відчуження" як передачу майна у власність іншій особі, суд першої інстанції зробив висновок, що обовязок по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладається на продавця автомобіля.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

В Законі України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" не конкретизовано яка саме сторона операції "відчуження" зобовязана сплачувати цей збір: юридична (фізична) особа, яка відчужує автомобіль або та, яка набуває право на нього.

Однак, зі встановленого Законом виключення: "…крім …автомобілів, які переходять у власність спадкоємця за Законом" слідує, що у випадку успадкування за Законом, спадкоємцю (а не померлому "відчужувачу" - спадкодавцю) надається пільга по сплаті, а при успадкуванні за заповітом така пільга не передбачена, відповідно, платником збору є спадкоємець за заповітом (набувач права), а не "відчужувач" - спадкодавець.

Таким чином, у розумінні Закону платником збору є саме набувача права на автомобіль.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" зобовязано Кабінет Міністрів України прийняти рішення, спрямовані на виконання цього Закону, та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На виконання цього обовязку Постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 був затверджений "Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (далі Порядок), згідно з п. 12 якого - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом:

- купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством);

- міни;

- дарування (безоплатної передачі);

- успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля за Законом);

- з інших підстав, передбачених законодавством.

Таким чином, затверджений Порядок узгоджується з вимогами Закону, а не суперечить їм, відповідно, у спірних правовідносинах відчужувач автомобіля ТОВ "Автомир-Херсон" не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Крім того, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" - збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Платники збору, визначені п.п.6, 7, 9 і 10 ст. 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п.14 Порядку - органи державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату цього збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перерахував до Пенсійного фонду всю суму належного до сплати збору, що підтверджується відповідними квитанцією та платіжним дорученням, після чого його автомобіль був зареєстрований в органах ДАІ. Жодного обґрунтованого доводу про те, що підтверджуючі оплату документи та/або реєстрація автомобіля не відповідають вимогам Закону, позивачем не надано.

Наведене свідчить про виконання ОСОБА_2 свого зобовязання по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Судова колегія акцентує увагу, що платник цього збору не повинен нести відповідальність за те, що фактично сплачені ним кошти на певний рахунок банківської установи, відповідно до ст. 3 Закону, надійшли на цей рахунок не в повному обсязі.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог УПФ України в Суворовському районі м. Херсона і, відповідно, необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити УПФ України в Суворовському районі м. Херсона в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Автомир-Херсон", ОСОБА_2, ПАТ комерційний банк "Правекс-Банк" про стягнення несплаченого збору на обов`язкове державне страхування.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон" задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 липня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою відмовити управлінню Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Херсона у задоволенні адміністративного позову до товариства з обмеженою відповідальністю "Автомир-Херсон", публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк", ОСОБА_2, 3-тя особа - УДАІ УМВС України в Херсонській області, про стягнення несплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 200 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: