Справа № 214/314/17(2-а/214/94/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2017 рокусправа № 214/314/17(2-а/214/94/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року по справі № 214/314/17 (2-а/214/94/17) за позовом ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при визначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2011, 2012, 2013 роки;

- зобовязати відповідача перерахувати пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 17.07.2016 року із середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2011, 2012, 2013 роки.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передували року звернення, тобто за 2011, 2012, 2013 роки.

Зобов'язано Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передували року звернення, тобто за 2011, 2012, 2013 роки, починаючи з 01 грудня 2016 року, за виключенням сум фактично проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку відбулось переведення з одного виду пенсії на інший, а тому має застосовуватися показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував на обліку в Криворізькому центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після досягнення пенсійного віку, 19 червня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про перехід з пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно розрахунку Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 327 (а.с.11).

01 грудня 2016 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передували року звернення, тобто за 2011, 2012, 2013 роки (а.с.9).

Листом від 15.12.2016 року № В-190 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії, оскільки ОСОБА_1 було у відповідності до приписів ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведено з одного виду пенсії на інший, а тому підстави для застосування ч. 4 ст. 40 вказаного Закону відсутні (а.с.10-12).

Визнання протиправною відмови перерахунку пенсії за приписами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за три календарні роки, що передують даті звернення за призначенням пенсії, та зобовязання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація позивачем свого права на отримання пенсії саме за приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» здійснена вперше, що свідчить не про переведення з одного виду пенсії на інший, а про призначення нового виду пенсії, з огляду на що відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії з урахуванням приписами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за три календарні роки, що передують даті звернення за призначенням пенсії, є протиправною. В той же час, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії лише 01.12.2016 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме з цього часу.

Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року в частині незадоволених позовних вимог сторонами не оскаржувалась, а тому колегією суддів апеляційного суду не переглядається.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Вказане безумовно свідчить на користь права особи при переході вперше на пенсію згідно Закону № 1058 на перерахунок розміру пенсії з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за попередні роки.

Вказана правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду України від 29.11.2016 року (справа №133/476/15-а), від 22.12.2015 року (справа № 2-а/199/138/14), від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а14), від 02.12.2015 року (справа №193/1029/14-а).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205,206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року по справі № 214/314/17 (2-а/214/94/17) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та у відповідності до приписів ч. 10 ст. 183-2 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко