Справа № 818/1225/15
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ К/800/34861/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини (далі - Лікарня) до Державної фінансової інспекції в Сумській області (далі - ДФІ), третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області про визнання дій та розпоряджень протиправними за касаційною скаргою ДФІ на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року Лікарня в Сумському окружному адміністративному суді пред'явила позов до ДФІ, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області про визнання дій та розпоряджень протиправними.

В обґрунтування позовних вимог вказувало на відсутність у ДФІ правових підстав для прийняття оспорюваних розпоряджень, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість неодноразового застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства у вигляді зупинення операцій за рахунком за одне й те саме правопорушення, їх прийняття в інші строки, ніж протягом трьох робочих днів з дня надходження акту ревізії, або поза межами одного бюджетного періоду.

Просила:

- визнати протиправними дії ДФІ щодо прийняття розпоряджень від 10 березня 2015 року № 10 та від 25 березня 2015 року № 13 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства;

- визнати протиправними розпорядження ДФІ від 10 березня 2015 року № 10 та від 25 березня 2015 року № 13 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року, залишеною без зміни ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії ДФІ щодо прийняття розпоряджень від 10 березня 2015 року № 10 та від 25 березня 2015 року № 13 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства.

Визнано протиправними розпорядження ДФІ від 10 березня 2015 року та від 25 березня 2015 року № 13 про зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства.

У касаційній скарзі ДФІ, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу Лікарня, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 2.12 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ на І квартал 2014 року та на підставі направлень на проведення ревізії, відповідачем за період з 01 січня 2011 року по 28 лютого 2014 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Лікарні.

За її результатом складено акт від 01 липня 2014 року № 07-06/42, в якому зафіксовано факт порушення Лікарнею бюджетного законодавства у відповідності до пункту 33 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, а саме - порушення законодавства щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів, а також нецільове використання бюджетних коштів.

Вказуючи на те, що станом на 10 березня 2015 року та на 25 березня 2015 року виявлені порушення не усунуті, ДФІ прийняті оспорювані розпорядження № 10 та № 13, згідно з якими зобов'язано зупинити операції з бюджетними коштами за рахунками Лікарні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності ДФІ правомірності прийняття оспорюваних розпоряджень.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 33 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України (далі - БК) порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: порушення встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів.

За порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу, як визначено у пункті 2 статті 117 БК, можуть застосовуватися такі заходи впливу як зупинення операцій з бюджетними коштами, яке застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1-3, 10, 11, 14-29, 32-36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

За змістом статті 120 БК зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства. Механізм зупинення операцій з бюджетними коштами визначається Кабінетом Міністрів України.

Зупинення операцій з бюджетними коштами можливе на строк до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, якщо інше не передбачено законом.

Механізм застосування Міністерством фінансів України, органами Державної казначейської служби, Державної служби аудиту, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів у межах наданих їм повноважень до розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами, визначається Порядком зупинення операцій з бюджетними коштами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 2011 року № 21 (далі - Порядок).

Пунктами 2, 14 вказаного Порядку передбачено, що зупинення операцій з бюджетними коштами застосовується у разі виявлення факту порушення вимог бюджетного законодавства, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України, і полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунків розпорядників та/або одержувачів, крім випадків, визначених абзацами третім - п'ятим пункту 3 цього Порядку. При цьому складається протокол про порушення бюджетного законодавства.

На підставі зазначеного протоколу або акта ревізії уповноважений орган приймає протягом трьох робочих днів з дня його надходження розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами за формою згідно з додатком 1.

Відновлення операцій з бюджетними коштами не позбавляє уповноважені органи права повторного застосування такого заходу впливу за порушення вимог бюджетного законодавства, як зупинення операцій з бюджетними коштами, до тих же розпорядників та/або одержувачів у разі не усунення або вчинення зазначених порушень у подальшому.

Враховуючи, що Лікарнею не були усунені порушення бюджетного законодавства, ДФІ у межах наданих повноважень, визначених вказаними нормами, повторно застосовані до неї заходи впливу.

Між тим, зважаючи на обмеження зупинення операцій з бюджетними коштами у межах поточного бюджетного періоду, визначеного статтею 120 БК, ДФІ всупереч вказаній вимозі прийнято оспорювані розпорядження поза межами вказаного періоду, який закінчився 31 грудня 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За результатом розгляду адміністративної справи за адміністративним позовом Лікарні про визнання протиправними та скасування пунктів 2-6, 7 в частині, 8, 9 листа-вимоги ДФІ від 04 серпня 2014 року № 18-07-14-14/5511, складеної за результатом відповідної перевірки, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року визнано протиправними та скасовані пункти 2-6 та в частині пункт 7 листа-вимоги, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у цій справі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 5 листа-вимоги ДФІ від 04 серпня 2014 року № 18-07-14-14/5511 і ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті постанову суду першої інстанції залишено без зміни.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2015 року постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року скасовано, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 8, 9 листа-вимоги ДФІ від 04 серпня 2014 року № 18-07-14-14/5511 і ухвалено у цій частині нове судове рішення про задоволення позову. В решті постанову суду першої інстанції залишено в силі.

Тобто, вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, підтверджено факт протиправності листа-вимоги ДФІ від 04 серпня 2014 року

№ 18-07-14-14/5511, за невиконання вимог якого відповідачем складені оспорювані розпорядження.

З урахуванням викладеного ДФІ не доведено правомірності дій та прийнятих оспорюваних розпоряджень, як того вимагає частина перша статті 71 КАС.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно задовольнив позов, а суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив його рішення в законній силі.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

На підставі наведеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у адміністративній справі за позовом Сумської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Державної фінансової інспекції в Сумській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області про визнання дій та розпоряджень протиправними - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.