Справа № 226/227/17
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/227/17
Провадження № 2-а/226/41/2017
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1,

відповідач представник Юріна Г.В.,

третя особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області про визнання протиправними дій відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання неправомірними дій Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради та стягнення недоплачено щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, зазначивши, що вона в 2014 році вимушено покинула своє фактичне місце проживання у АДРЕСА_4, у зв'язку з тим, що цей населений пункт постійно піддавався артилерійським обстрілам. У місті не працювали банки, пошта, державні установи. Кожен день її життя та життя та здоров'я родини наражалося на небезпеку. Періодично обстрілювались райони міста, тому позивач разом зі своєю родиною вимушена була залишити свою домівку та переїхати до більш безпечного місця у м. Димитров - на теперішній час м. Мирноград. Згідно з постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», позивач звернулася до управління соціального захисту населення Димитровської (Мирноградської) міської ради (надалі відповідач), де їй було надано Довідку № від 21.11.2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 21.11.2014 року позивач зі своїм чоловіком ОСОБА_3 надали до відповідача заяву встановленого зразка для отримання адресної допомоги особам які переміщуються та одноразової допомоги, після чого з 21.11.2014 року до 01.10.2016 року вона з чоловіком ОСОБА_3 отримували через ПАТ «Ощадбанк» на картковий рахунок № НОМЕР_5 щомісячно грошову допомогу переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Починаючи з 01.10.2016 року по теперішній час, грошова допомога відповідачем не виплачується. Позивач з чоловіком проживають за адресою: АДРЕСА_5, де і зареєстровані з 13.05.2015 року. 18.11.2016 року позивач з чоловіком по пошті отримали повідомлення № 08/4501-і від 21.10.2016 року про припинення виплати допомоги посилаючись на п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (постанова КМУ від 01.10.2014 року № 505), у зв'язку з наявністю у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції. З метою роз'яснення рішення позивач звернулась до відповідача, який у відповіді від 07.02.2017 року мотивував відмову тим, що вона має у власності ? квартири за адресою: м. Мирноград, м-н «Східний» 3/55 тобто житлове приміщення розташоване в регіонах інших ніж район проведення антитерористичної операції. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права. Так, відповідно до свідоцтва про право власності № 1/55-1325 від 13.03.2006 у позивача - Кальченко (відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є приватна спільна частка ? квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1. Але дане приміщення знаходиться у місті Димитрові (на теперішній час місто Мирноград), яке включено у перелік міст, у яких проводилась антитерористична операція. Тому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради № 08/4501-і від 21.10.2016 «Про відмову щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» та зобов'язати відповідача здійснити виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам починаючи з 01 жовтня 2016 року для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також вирішити питання щодо сплачених позивачем судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3, який підтримав вимоги позову у повному обсязі, в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовної заяви, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позові.

Представник відповідача в суді позовні вимоги не визнала, зазначивши, що дійсно позивач, перебуваючи на обліку в іх органі як внутрішньо переміщена особа, отримувала у період з 21 листопада 2014 року по 1 жовтня 2016 року щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам, після чого рішенням УСЗН виплата цієї допомоги їй була припинена через знаходження у власності позивача частини житлової квартири, яка розташована у місті Мирнограді, тобто у районі, іншому ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Вважає, що місто Мирноград не віднесене до таких територій, оскільки в місті в повній мірі здійснюють свої повноваження органи державної влади і місцевого самоврядування, а також судові органи. Більш того, саме в місті Мирнограді позивач проживала із своєю сімєю, певний час отримувала адресну допомогу, а з 13 травня 2015 року має реєстрацію постійного місця проживання. Також, вважає, що адресна допомога є різновидом соціальної допомоги, яка призвана полегшити матеріальний стан людей, які опинились у скрутному матеріальному становищі, незалежно від трудової діяльності, а позивач та її чоловік є працевлаштованими і в отриманні такої допомоги не потребують.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому 29 грудня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області шлюбі. У зв'язку з реєстрацією даного шлюбу позивач змінила прізвище ОСОБА_1 (а.с. 8).

І позивач і її чоловік управлінням соціального захисту населення Мирноградської міської ради 21 листопада 2014 року взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, про що свідчать довідки № і № відповідно. На час розгляду справи по суті і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 знаходяться на обліку відповідача і занесені в Єдину інформаційну базу даних внутрішньо переміщених осіб (а.с. 5, 32, 36, 51).

За зверненнями позивача на підставі рішень від 28 листопада, 9 грудня 2014 року, 28 травня, 27 листопада 2015 року і 6 червня 2016 року, ОСОБА_1 здійснювалась виплата допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 442,00 гривні на одного члена сім,ї, а всього на двох членів у складі: ОСОБА_1 і ОСОБА_3. У рішеннях визначено, що допомога призначається працездатним особам, які з певного часу працевлаштовані і проживали за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 (а.с. 39-43). У заяві позивача до відповідача від 25 травня 2016 року про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг у графі про наявність у будь-кого з членів сім,ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції, позивачем зазначено про відсутність такого житла (а.с. 35). Як зазначили у судовому засіданні і позивач, і представник відповідача таким же чином позивач зазначала і у інших заявах про виплату вищенаведеної грошової допомоги, які стали підставою для її призначення.

Рішенням відповідача від 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 припинено, до з'ясування, виплату адресної грошової допомоги з 1 жовтня 2016 року відповідно до пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у зв'язку з наявністю у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції ( а.с. 34), а рішенням від 20 жовтня 2016 року з цієї ж підстави у виплаті зазначеної допомоги позивачу відмовлено з 21 листопада 2014 року (а.с. 33).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 13 березня 2006 року № 1/55-1325, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 25 квітня 2006 року Бюро технічної інвентаризації міста Димитров позивач ОСОБА_1 є власницею ? частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 37-38).

На даний час і позивач ОСОБА_1, і її чоловік - третя особа ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_5, яка є службовим жилим приміщенням, на підставі ордеру на службове жиле приміщення серії ДДЕЕ № 588 від 15 квітня 2015 року (а.с. 55).

Згідно зі статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Питання надання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг регулюється Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі по тексту Порядок).

За змістом пунктів 2 і 3 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї). Розмір допомоги залежить від статусу отримувачів і для працездатних осіб становить 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно пункту 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Спірним питанням цієї справи є віднесення або ні міста Мирнограда Донецької області, у якому розташоване належне позивачу майно, до району проведення антитерористичної операції, що є підставою для отримання або відмови в отриманні нею грошової допомоги на відшкодування витрат на житло.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.

Термін "антитерористична операція" визначено в статті 1 Закону України від 20 березня 2003 року N 638-IV "Про боротьбу з тероризмом" (в редакції Закону N 1313-VII від 05.06.2014 року), згідно якої антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 вересня 2014 року N 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки в тому числі осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Наказом першого заступника голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року N 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька область - з 07 квітня 2014 року. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України N 1275-р від 02 грудня 2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, місто Димитров Донецької області, в якому розташована квартира позивача, належить до населених пунктів, в яких здійснювалася антитерористична операція.

Місто Димитров Донецької області постановою Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» від 12 травня 2016 року № 1353-VIII перейменоване на місто Мирноград.

Системний аналіз наведених норм права свідчить, що при прийнятті рішення про відмову позивачу у виплаті щомісячної грошової допомоги на відшкодування витрат на житло як внутрішньо переміщеній особі, відповідачем невірно були розтлумачені законодавчі акти, що регулюють питання визначення району проведення антитерористичної операції і віднесення міста Мирноград до території, іншої ніж тимчасово окупована територія України, району проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Суд також не приймає позицію представника відповідача, що вищенаведена соціальна допомога не може виплачуватися позивачу, оскільки через працевлаштування її та її чоловіка вони не можуть бути віднесені до осіб, що такої допомоги потребують, оскільки таких підстав для відмови у призначенні такого виду адресної допомоги Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не передбачає, а навпаки містить у собі положення, що чітко розмежовують за розмірами отримуваної допомоги її отримувачів, у тому числі працездатних осіб і, навіть у пункті 7 Порядку стимулюють отримувачів допомоги до працевлаштування.

Отже, враховуючи викладені обставини суд вважає вимоги позивача правомірними, такими, що ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту законних прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і скасувати рішення відповідача від 20 вересня 2016 року про припинення, до з'ясування, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яке стало підставою припинення виплати наведеної допомоги з 1 жовтня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 17-19, 99, 159, 161, 162 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області про визнання протиправними дій відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області щодо відмови у виплаті щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішення управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області від 20 вересня 2016 року про припинення, до з'ясування, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та від 20 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті адресної грошової допомоги з 21 листопада 2014 року скасувати.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області здійснити виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 1 жовтня 2016 року.

Стягнути з управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань понесені нею судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко