Справа № 813/3413/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Справа № 876/1834/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Клюби В.В., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ :

10 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив:

визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП) щодо проведення атестації начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП ОСОБА_4

визнати протиправними і скасувати рішення атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі АК № 8) щодо невідповідності ОСОБА_4 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 813/3413/16 позов було задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення АК № 8, оформлене протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач ГУ НП просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачем було пропущено строк звернення до суду щодо позовних вимог про скасування рішення АК № 8, оформлене протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року.

Окрім того, відповідач посилається на те, що оскаржуване судове рішення прийняте без повного зясування всіх обставин справи. Надаючи правову оцінку рішенню АК № 8, суд першої інстанції фактично втрутився в реалізацію повноважень колегіального органу та в порушення вимог ст. 162 КАС України прийняв по суті рішення про відповідність позивача займаній посаді, хоча межі судового контролю стосовно повноважень комісії обмежені дотриманням процедури, порядку та обґрунтованості, а отже не включають права оцінки їх по суті.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких міркувань.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюване рішення АК № 8, оформлене протоколом № 15.00035267.0034280 про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, прийняте необґрунтовано і без врахування всіх обставин справи.

Одночасно судом відхилено доводи позивача щодо визнання протиправним дій ГУ НП по проведенню його атестації згідно із Законом України «Про національну поліцію», оскільки ОСОБА_4 добровільно зареєструвався в електронному списку осіб для проходження атестації і у відповідача не було жодних підстав для не проведення такої атестації.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_4 перебуває на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 патрульної поліції Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції» у порядку переатестування.

Статтею 22 Закону України «Про Національну поліцію» керівнику поліції надано право, зокрема, приймати на службу та звільняти зі служби, призначати та звільняти з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону.

Приписами п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, приймаються на службу до поліції саме за умови їх відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом.

Для визначення відповідності осіб таким вимогам Законом України «Про Національну поліцію» передбачено інститут атестування.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1465 17.11.2015 року, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890, було затверджено Інструкцію про порядок атестування поліцейських» (далі Інструкція № 1465).

Наказом ГУ НП № 283 від 11 лютого 2016 року «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» було призначено проведення атестування поліцейських Львівської області з 16 лютого 2016 року та визначені заходи щодо організації її проведення, передбачені пунктом 1 розділу IV Інструкції № 1465.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.4 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію»).

Наказом ГУ НП від 05 вересня 2016 № 2071, за погодженням з Національною поліцією України від 05 вересня 2016, було затверджено персональний склад атестаційних комісій ГУ НП.

При цьому позивач був ознайомлений з цими наказами ГУ НП, їх не оскаржував, добровільно зареєструвався та пройшов атестування.

Пунктом 10 розділу IV Інструкції № 1465 передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Позивач ОСОБА_4 14 вересня 2016 року пройшов атестування АК № 8 і відповідно до атестаційного листа за результатами тестів на загальні навички отримав 25 балів із 60 можливих, а по професійному тестуванню 21 бал із 60 можливих.

Відповідно до рішення АК № 8, оформленого протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року (а.с.9), комісією було прийнято рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому приписами п. 15 Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Разом із тим, відповідно до п. 16 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

показники службової діяльності;

рівень теоретичних знань та професійних якостей;

оцінки з професійної і фізичної підготовки;

наявність заохочень;

наявність дисциплінарних стягнень;

результати тестування;

результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Таким чином, на думку апеляційного суду, результати тестування не є вирішальними для атестаційних комісій при прийнятті рішень стосовно поліцейських і повинні враховуватися у сукупності з іншими передбаченими Інструкцією № 1465 критеріями.

Як відповідно до атестаційного листа ОСОБА_4, так і відповідно до довідки про результати оперативно-службової діяльності, що видані за місцем служби позивача за підписом начальника Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП, за час проходження служби він зарекомендував себе з позитивного боку як дисциплінований, добросовісний та виконавчий керівник, який добре володіє організаторськими здібностями, має високу теоретичну підготовку. Кваліфіковано оцінює і аналізує оперативну обстановку, в складній ситуації швидко і вірно приймає рішення, проявляє волю і наполегливість в їх реалізації. Добре володіє вогнепальною зброєю, фізично розвинутий, у стройовому відношенні підтягнутий, акуратний. У стосунках з колегами по роботі та громадянами ввічливий. Користується повагою у колективі. Інформації щодо здійснення ОСОБА_4 заходів, передбачених у п.п. 9-11 ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» не виявлено.

Відповідно до інформаційної довідки від 03 вересня 2016 року Управління кадрового забезпечення ГУ НП (а.с. 12) позивач ОСОБА_4 за час проходження служби в органах внутрішніх справ заохочувався 16 разів, притягувався до дисциплінарної відповідальності 4 рази за прорахунки у службовій діяльності та порушення службової дисципліни зі сторони підлеглих працівників, однак чинних дисциплінарних стягнень на час атестування не мав.

Особисто щодо ОСОБА_4 за час служби в органах внутрішніх справ скарг від громадян не надходило. Управління кадрового забезпечення ГУ НП інформацією компрометуючого характеру, яка б перешкоджала подальшому проходженню служби у Національній поліції, не володіє.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів врахування наведених обставин при прийнятті АК № 8 рішення, оформленого протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року.

Не заперечуючи факту встановлення у ході проведеного атестування недоліків у теоретичній підготовленості позивача до несення служби, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач не обґрунтував чому саме звільнення позивача зі служби в поліції відповідало встановленим у ході проведеного атестування обставинам і саме такий висновок був прийнятий комісією з поміж інших можливих варіантів, передбачених п. 15 розділу IV Інструкції № 1465.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Приписами ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання апеляційного суду, рішення АК № 8, оформлене протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року, зазначеним критеріям не відповідає, є необґрунтованим, а отже його правомірно було скасовано судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про втручання судом першої інстанції у дискреційні повноваження АК № 8, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів).

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, свобода розсуду субєкта владних повноважень при прийнятті рішення не є абсолютною і обмежується правовими рамками, а отже прийняте рішення повинно відповідати як приписам ст. 19 Конституції України, так і критеріям, що зазначені у ч. 3 ст. 2 КАС України.

При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що скасовуючи оспорюване позивачем рішення АК № 8, оформлене протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року, суд першої інстанції не зобовязував відповідача прийняти інше конкретне рішення, а лише зазначив про протиправність прийнятого.

Даючи оцінку доводам апелянта у частині порушення позивачем ОСОБА_4Є строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ч. 3 ст. 99 КАС України, у частині позовних вимог про скасування рішення АК № 8, оформленого протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

На думку апеляційного суду, суть даного публічно-правового спору зводиться до незгоди позивача ОСОБА_4 з висновком відповідача про його невідповідність займаній посаді та необхідність звільнення зі служби, оскільки позов був поданий вже після ознайомлення із рішення АК № 8, оформленого протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року, під підпис 22 вересня 2016 року.

Як свідчать матеріали справи, позовна заява ОСОБА_4 з вимогою про визнання протиправними дій ГУ НП по проведенню його атестації, датована 07 жовтня 2016 року, була зареєстрована судом першої інстанції 10 жовтня 2017 року.

У подальшому заявою про уточнення позовних вимог від 30 листопада 2016 року, яка зареєстрована у суді першої інстанції 02 грудня 2016 року, позивач ОСОБА_4 фактично доповнив свої позовні вимоги та додатково просив визнати протиправним і скасувати рішення АК № 8, оформленого протоколом ОП № 15.00035267.0034280 від 14 вересня 2016 року. При цьому станом на вказаний час розгляд справи по суті судом ще не розпочався.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив про те, що право позивача на зміну позовних вимог, встановлене ст. 137 КАС України, гарантоване законом протягом всього часу судового розгляду.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 у межах даної справи були повязаними і похідними, а про свою незгоду із проведеною відповідачем атестацією позивач у встановленому процесуальним законом порядку заявив вчасно, то суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для залишення без розгляду тієї частини його позовної заяви, що стосується скасування рішення АК № 8, оформленого протоколом ОП № 15.00035267.0034280, від 14 вересня 2016 року.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 813/3413/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.В.Клюба

ОСОБА_5

У звязку з хворобою судді Клюби В.В. ухвала у повному обсязі складена та підписана 21 квітня 2017 року.