Справа № 607/1395/15-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ К/800/6174/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Голяшкіна О.В.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі , третя особа - підприємство "Пересувна механізована колона" Тернопільської обласної спілки споживчих товариств про визнання дій протиправними,скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся з позовом, у якому просив: зобов'язати підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств надати довідку про атестацію робочого місця, електрогазозварника, яке він обіймав відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 07 серпня 2014 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 в частині позовних вимог про зобов'язання підприємство «Пересувна механізована колона» Тернопільської обласної спілки споживчих товариств надати довідку про атестацію робочого місця, електрогазозварника, яке він обіймав відповідно до постанови КМУ від 01 серпня 1992 року № 442 про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовано тим, що оскаржуване рішення відповідачем прийнято правильно, оскільки відсутня необхідна умова за якої у позивача виникає право на пільгову пенсію, а саме, позивачем не надано підтвердження атестації робочого місця, період роботи на якому не зараховано до пільгового стажу позивача.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу період роботи електрогазозварювальником на виробництві із шкідливими умовами праці.

Судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.08.2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.

15.08.2014р. комісія управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відмовила позивачу у призначенні такої пенсії. Рішення комісії мотивоване тим, що позивачем не надано необхідних для призначення пенсії документів, а саме висновків щодо якості проведеної атестації робочих місць та накази по підприємству про проведення атестації. У пільгових довідках №54 та №55 від 03.06.2014р. зазначено, що атестація робочих місць з 1992 року не проводилась. Тому зарахувати до пільгового стажу період роботи з 22.08.1992р. по 29.08.2001р. немає підстав. Так як пільговий стаж позивача, на думку відповідача, становить лише 3 роки 8 місяців і 5 днів, цього недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 55 років у чоловіків.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до п. 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок), якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Урахування встановлених обставин, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

З огляду на наведене, відмова УПФУ щодо не призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах внаслідок не проведення атестації посади є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови УПФУ про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу внаслідок не проведення атестації посади ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та відповідає правовій позиції Верховного Суду України у спорах цієї категорії, висловленій, зокрема, у його постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 21-585а14 відповідно).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець