Справа № 814/1330/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1330/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряРазінкіної Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанови та припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №47 від 21.03.2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.188-42 КУпАП та припис №55 від 09.03.2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки будівництво нежитлової прибудови здійснювалось позивачем на підставі проекту та відповідного дозволу, з реєстрацією права власності в установленому законом порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що оскаржувані постанова та припис винесені відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже підстави для їх скасування у суду першої інстанції були відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 28 травня 2015 року за результатами проведеної фахівцем Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області позапланової перевірки об'єкту будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, виявлено проведення ОСОБА_5 будівельних робіт без затвердження проекту та без реєстрації відповідних документів, які надають право на їх виконання.

Цього ж дня, з метою усунення виявлених порушень позивачу вручено припис №141 від 28 травня 2015 року, в якому Управління, зокрема, вимагало у термін до 28.02.2016 року усунути виявлені порушення шляхом оформлення документів на самочинно збудований об'єкт будівництва.

09 березня 2016 року посадовими особами Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області проведено перевірку виконання позивачем вимог припису від 28.05.2015 року №141, за результатами якої складено акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП, а також припис №55 від 09.03.2016 року, яким Управління у термін до 09.06.2016 року вимагало оформити відповідні документи у порядку, передбаченому чинним законодавством України, а у разі невиконання п. 1 припису знести самочинно збудований об'єкт.

Постановою від 21.03.2016 року №47 за невиконання припису №55 від 09.03.2016 року позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач виконала роботи з облаштування нежитлової прибудови та приєднання до квартири на підставі дозволу, наданого уповноваженим державою органом, не вийшла за межі цього дозволу, вона не може нести відповідальність за самочинне будівництво, та не повинна подавати декларації, передбачені ст.ст.36, 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності ", який набув чинності вже після закінчення нею робіт з перепланування/переобладнання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-42 КУпАП, за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а саме припису №141 від 28 травня 2015 року.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7, ОСОБА_8 з 12.12.1996 є співвласником квартири АДРЕСА_1.

26 лютого 2007 року ОСОБА_6 звернулась до адміністрації Заводського району м. Миколаєва за отриманням дозволу на проведення нежитлової прибудови до квартири АДРЕСА_1.

На замовлення позивачки та інших співвласників квартири комунальним підприємством "Госпрозрахункове проектно-виробничо архітектурно-планувальне бюро" розроблено проект (архітектурне рішення) "Нежитлова прибудова до АДРЕСА_1 та приєднання нежитлових приміщень.

Під час розробки проекту отримані дозволи та погодження Заводського РВ м. Миколаїва ГУМНС, СЕС Заводського району м. Миколаєва та згоди сусідів по будинку (а.с.60-65).

31 травня 2007 розпорядженням №187 адміністрації Заводського району м. Миколаєва позивачці та іншим співвласникам (ОСОБА_7, ОСОБА_8) надано дозвіл на будівництво нежитлової прибудови та переобладнання нежитлового приміщення під санвузол згідно проектом, затвердженим головним управлінням архітектури та містобудування. Пунктом 2 цього дозволу зобов'язано КП "Миколаївськие міжміське бюро технічної інвентаризації" внести зміни до технічної документації (а.с.47).

У 2011 році ОСОБА_6 разом з іншими співвласниками завершили будівництво нежитлової прибудови до квартири.

16 травня 2016 року позивач разом з співвласниками квартири оформила право власності на квартиру та нежитлову прибудову, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.53)

Оскільки процедура перепланування квартири розпочата позивачем до набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року, та проведена на підставі дозволу адміністрації Заводського району м. Миколаєва №187 від 31.05.2007 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для винесення припису про усунення виявлених порушень №55 від 09.03.2016 року, та постанови №47 від 21.03.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області були відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено. Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанови та припису - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О. Турецька