Справа № 826/5964/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2017 року № 826/5964/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиДержавної архітектурно-будівельної інспекції України Генеральна прокуратура України товариство з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт» товариство з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг» товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно інжінірінгове підприємство 37» товариство з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Вісак» приватне акціонерне товариство «Київміськбуд-1»
провизнання протиправним та скасування дозволу на проведення будівельних робіт від 14.04.2008 №0262-Гл,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Генеральна прокуратура України, товариство з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт», товариство з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг», товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно інжінірінгове підприємство 37», товариство з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Вісак», приватне акціонерне товариство «Київміськбуд-1» про визнання незаконним з 11.02.2016 дозволу на проведення будівельних робіт від 14.08.2008 №0262-Гл та скасування його.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.08.2008 видано дозвіл на проведення будівельних робіт, в який 11.02.2016 декларативно внесено зміни, які стосуються, зокрема, заміни об'єкта будівництва, генерального підрядника та технічного наглядача будівництва. З огляду на викладене, позивач стверджує, що дозвіл на проведення будівельних робіт має припинити своє існування, а забудовник має отримати у встановленому законодавством порядку новий дозвіл.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про відсутність законодавчих підстав для скасування дозволу на проведення будівельних робіт від 14.08.2008 №0262-Гл, виданого правомірно та у межах повноважень суб'єкта владних повноважень.

Генеральна прокуратура України також заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки зміни, внесені до дозволу на проведення будівельних робіт від 14.08.2008 №0262-Гл, підлягають поданню до органу державного архітектурно-будівельного контролю за декларативним принципом без одержання нового дозволу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт» у своїх письмових поясненнях з приводу заявлених позовних вимог зазначив про необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів того, що будівництво стосується його прав та інтересів. Крім того, останнім наголошено, що оскаржуваний дозвіл датовано 14.08.2008, натомість, позивач звернувся до суду лише у квітні 2016 року.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Генеральній прокуратурі України видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 14.04.2008 №0262-Гл щодо будівництва офісного центру з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1, згідно з яким будівельні роботи проводить товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно інжінірінгове підприємство 37» (з 22.12.2009 виконроб ОСОБА_2, з 15.12.2010 виконроб ОСОБА_10.), авторський нагляд здійснює МПП «Творча майстерні «Вісак» (правонаступником якої наразі є товариство з обмеженою відповідальністю Творча майстерні «Вісак») ОСОБА_4, технічний нагляд здійснює закрите акціонерне товариство «Київміськбуд-1» ОСОБА_5

Надалі, Генеральною прокуратурою України подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України заяву від 11.02.2016 за №ІІ 52, в якій заявник на підставі статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» просив внести такі зміни: 1) генеральний підрядник - товариство з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг» виконроб ОСОБА_6; 2) особа, відповідальна за здійснення авторського нагляду ОСОБА_7 (товариство з обмеженою відповідальністю «Сангрія-М»); 3) технічний нагляд здійснює товариство з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт», особа, відповідальна за здійснення технічного нагляду ОСОБА_8

Вважаючи необхідність отримання нового дозволу за результатами внесення наведених змін до дозволу на виконання будівельних робіт від 14.04.2008 №0262-Гл, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані особами, які беруть участь у справі, докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення з даним позовом до суду слугували твердження позивача про порушення процедури отримання дозволу на виконання будівельних робіт, оскільки зміни, заявлені Генеральною прокуратурою України 11.02.2016, потребують отримання нового дозволу та виключають можливість декларативного внесення змін до попереднього дозволу від 14.04.2008 №0262-Гл.

У силу частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, суд звертає увагу, що строк звернення з даними позовними вимогами обраховуються з 11.02.2016, тобто з дня подання заяви про внесення змін до дозволу від 14.04.2008 №0262-Гл, відтак, з урахуванням того, що з даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 12.04.2016, останньою не порушено строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Нормативно-правовим актом, яким станом на момент видачі первинного дозволу від 14.04.2008 №0262-Гл встановлювались правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і був спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів з урахуванням громадських і приватних інтересів, є Закон України «Про планування і забудову територій».

Згідно з частинами першою та другою статті 29 «Про планування і забудову територій» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент видачі дозволу від 14.04.2008 №0262-Гл), дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Наразі, а також станом на момент подання Генеральною прокуратурою України заяви від 11.02.2016, нормативно-правовим актом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Приписами пункту 8 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об'єкта.

У той же час, відповідно до частини сьомої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, яка діяла станом на момент звернення Генеральною прокуратурою України із заявою від 11.02.2016, у разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю, що видав дозвіл, з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без такого повідомлення забороняється.

У разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт замовник повідомляє орган державного архітектурно-будівельного контролю, який видав дозвіл, про такі зміни з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни протягом трьох днів з дня їх настання.

Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 33 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, у редакції, яка діяла станом на момент звернення Генеральною прокуратурою України із заявою від 11.02.2016, згідно з якими, у разі коли право на будівництво об'єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів з дня передачі цього права повідомляє про такі зміни за формою згідно з додатком 10 до цього Порядку органу державного архітектурно-будівельного контролю, що видав дозвіл, з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни.

У разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт замовник повідомляє органу державного архітектурно-будівельного контролю, який видав дозвіл, про такі зміни за формою згідно з додатком 10 до цього Порядку з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни, протягом трьох днів з дня їх настання.

Продовження виконання будівельних робіт без повідомлення про внесення змін забороняється.

Таким чином, чинним на момент звернення Генеральною прокуратурою України до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою від 11.02.2016 законодавством передбачалось, що у разі коли право на будівництво об'єкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника, зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт замовник повідомляє про вказане орган державного архітектурно-будівельного контролю за формою, згідно з додатком 10 до вказаного Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, заява Генеральної прокуратури України від 11.02.2016 подана з метою зміни генерального підрядника, особи, відповідальної за здійснення авторського нагляду, особи, яка здійснює технічний нагляд, що відповідає наведеним приписам частини сьомої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 33 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, а також додатку 10 вказаного Порядку.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що твердження позивача, покладені в основу заявлених позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що в обґрунтування наявного у позивача порушеного права останній вказує, що будівництво, яке проводиться на підставі дозволу від 14.04.2008 №0262-Гл, здійснюється впритул до земельної ділянки позивача. Разом з тим, на підтвердження вказаного позивачем надано суду копію договору купівлі-продажу квартири від 01.09.1998, згідно з яким ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1.

У той же час, з урахуванням викладеного, суд звертає увагу на таке.

Приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до положень частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З вказаних правових норм вбачається, що фізична особа може звернутися до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень лише в тому випадку, якщо останні безпосередньо впливають на її права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, фізична особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що мають безпосереднє відношення до особи, яка подала адміністративний позов.

Таким чином, звертаючись до суду з вищезазначеним позовом ОСОБА_1 зобов'язана була зазначити не лише в чому полягали неправомірність, на її думку, з 11.02.2016 дозволу на проведення будівельних робіт від 14.08.2008 №0262-Гл, а й чим останні порушують її права та інтереси у сфері публічно-правових відносин, чого зазначено не було ані у позовній заяві, ані під час судового розгляду справи.

При цьому, положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять приписів, які б давали позивачу право звертатися до суду із вимогою щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити в інтересах позивача певні дії, спрямовані на захист прав, порушення яких на момент постановлення судового рішення не відбулося.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 є неналежними позивачем за даними позовними вимогами, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.