Справа № 640/13072/16-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р.Справа № 640/13072/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання - Ружинської К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2017р. по справі № 640/13072/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №136/80700/16 від 18.08.2016 року заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника управління з боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_2 відносно неї за статтею 485 Митного кодексу України, у звязку з відсутністю в її діях складу порушення митних правил

Київський районний суд м. Харкова постановою від 17.01.2017 року задовольнив позов.

Визнав протиправною та скасував постанову в справі про порушення митних правил №136/80700/16 від 18.08.2016 року заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника управління з боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за статтею 485 Митного кодексу України, у звязку з відсутністю в її діях складу порушення митних правил.

Харківська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме ст.ст. 2, 8, 159 КАС України, ст.8, ч. 2 ст. 19 , ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 257, ст.ст. 264, 266, 268, 299, 458, 459, 460, 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 18.04.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_2 № 136 80700/16 від 18.08.2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення питних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 90476,67 грн.

Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_1 оскаржила її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно оскаржуваної постанови 23.02.2016 року до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС декларантом ПП «ЗЕД-ЄВРОСЕРВІС» ОСОБА_1 для митного оформлення в режимі «ІМ 40 ДЕ» було подано електронну митну декларацію №807110000/2016/002000 на імпорт товару «овочі сушені», заявленою вартістю 1478376,73 гривень, що надійшов з Німеччини на адресу TOB «ТЕХНОКОМ» (м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 6.45) згідно з контрактом від 05.01.2016 року №16001, інвойсом від 18.02.2016 року №1620183, CMR б/н від 18.02.2016 року та на підставі сертифікату перевезення (походження) товарів форми EUR.1 №A 697652 від 11.02.2016 року. Відповідно до вказаного сертифікату декларантом ОСОБА_1 в графі 36 вказаної митної декларації було заявлено про надання преференції за кодом «410 000 000» (товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС). Під час митного контролю встановлено, що відомості про товари заявлені у митній декларації, товаросупровідних документах та сертифікаті містять розбіжності, а саме: дата видачі сертифікату №А 697652 11.02.2016 передує даті видачі інвойсу № 1620183 18.02.2016 року. 23.02.216 року Управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Харківської митниці ДФС надання преференційного режиму по сплаті мита за ЕМД № 807110000/2016/002000 було не підтверджено та визначено, що «сертифікат з перевезення форми EUR.1 не приймається для надання преференційного режиму з технічних причин». Внаслідок цього було змінено преференційний режим сплати мита на загальний та застосовано ставку ввізного мита - 20%. 10.03.2016 року вищевказаний товар оформлено у митному відношенні в режимі «ІМ 40 ДЕ» на підставі ЕМД №807110000/2016/002809 без надання преференційного режиму. Таким чином, було встановлено, що дії декларанта ОСОБА_1 призвели до недобору митних платежів на суму 30158,89 гривень, відповідно до розрахунку по курсу Національного Банку України на день подання митної декларації до митного оформлення.

Рішенням відділу митнотарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС від 12.02.2016 року надання преференційного режиму по сплаті мита за вказаною митною декларацією було не підтверджено у зв'язку з невірним заповнення граф 8 та 9 Сертифікату з перевезення (походження) товарів форми ЕUR.1№Р275349 від 06.02.2016 року з технічних причин. Внаслідок чого оподаткування товарів повинно здійснюватись на загальних підставах (мають бути застосовані повні ставки ввізного мита Митного тарифу України) (арк. справи 9).

Згідно копії картки відмови вбачається, що за результатами перевірки митної декларації відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807110000/2016/00048 у зв'язку з визнанням управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання недійним сертифікату про перевезення форми ЕUR.1 № 697652 від 12.02.2016 року для застосування преференційного режиму на товар та складанням протоколу про порушення митних правил від 10.03.2016 року № 136/80700/16 (арк. справи 22).

Зі змісту листа першого заступника начальника Харківської митниці ДФС № 314/ФОП/00-2/20-70-19-03 від 12.12.2016 року вбачається, що рішення (висновок) управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Харківської митниці ДФС по ЕМД № 807110000/2016/002000 від 23.02.2016 року, про які іде мова у запиті адвоката ОСОБА_3 управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Харківської митниці ДФС ні в паперовому, ні в електронному вигляді не оформлювалось, оскільки технічно не передбачено формування витягу про результати внесення митної формальності про неприйняття сертифікату з перевезення форми ЕUR.1 № 697652 від 12.02.2016 року для надання преференційного режиму.

У відповідності до частин 5, 6 статті 69 Митного Кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Згідно зі статтею 485 Митного Кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

21.03.2014 року та 27.06.2014 року між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони було підписано Угоду про асоціацію. Ця Угода була ратифікована Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII та набула чинності з 01.01.2016 року. Пунктом 1 статті 29 Угоди про асоціацію передбачено поступове скасування ввізного мита на товари, які походять з ЄС та ввозяться в Україну. Користуючись своїм правом на застосування преференційного режиму ввезення товарів, що походять з ЄС, позивач подав митниці примірник сертифікату з перевезення товару та зазначив у відповідній графі про застосування преференції. Як встановлено судом та підтверджено поясненнями представника відповідача підставою для прийняття оскаржуваної постанову слугував висновок митного органу про недійсність сертифікату про перевезення форми ЕUR.1 № 697652 від 12.02.2016 року для застосування преференційного режиму на товар, тобто з технічних причин, а не у звязку з діями позивача.

При цьому, в ході судового розгляду справи ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції не встановлено факту подання ОСОБА_1 до митниці недостовірних документів, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару. Матеріали справи також не містять доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбачений ст. 485 Митного кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши постанову суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2017р. по справі № 640/13072/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 20.04.2017 р.