Справа № 127/1018/17
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 квітня 2017 р. Справа № 127/1018/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Кравець О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА вчинив бездіяльність щодо не надання дозволу йому на перереєстрацію автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, яким був забезпечений ОСОБА_5 в 2006 році як інвалід війни I групи. Разом з тим, на переконання позивача, відповідачем фактично відмовлено йому в переоформлені вищевказаного автомобіля, оскільки листом від 29.12.2016 року за №04-6858 Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА повідомило Департамент соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Правобережне) про пропуск ОСОБА_3 шестимісячного терміну, встановленого пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 р. та відсутності в поданих позивачем документах інформації про його реєстрацію з ОСОБА_5 за однією адресою, на момент його смерті.

На думку позивача, зазначена відмова є протиправною, оскільки він володіє сукупністю всіх необхідних підстав для переоформлення автомобіля: є сином та членом сім`ї покійного ОСОБА_5, був зареєстрований та проживав разом з ним, вів спільне господарство, тощо. Відтак, з метою захисту своїх законних прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо позовних та просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 в 2006 році було забезпечено автомобілем марки ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.04.2008 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2

На час смерті ОСОБА_5 строк експлуатації вищезазначеного автомобіля становив менше 10 років.

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5. Також, встановлено , що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на момент смерті останнього проживали за однією адресою, що підтверджується довідками, що виданими КП ЖЕК №7 за №05-21/2654 в грудні 2016 року та за №05-21/2783 від 04.01.2017 року.

28.12.2016 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на викуп та переоформлення автомобіля, який був наданий ОСОБА_5

Разом з тим, судом встановлено, що управлінням соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради звернулось до відповідача з клопотанням №08-00-019-76971 від 28.12.2016 року щодо переоформлення у власність позивача автомобіля марки ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Однак, листом №04-6858 від 29.12.2016 року Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА повідомило Департамент соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Правобережне) про відсутність підстав для надання дозволу на викуп та переоформлення вищезазначеного автомобіля, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 пропущено шестимісячний термін звернення, встановленого пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року та відсутності в поданих позивачем документах інформації про його реєстрацію з ОСОБА_5 за однією адресою, на момент його смерті.

Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наступне.

Механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів врегульовано Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року (далі - Порядок).

Так, пунктом 16 вказаного Порядку (в редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_5.) було визначено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. Ступінь зношення автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції і становить 0,84 відсотка на місяць і 10 відсотків на рік. Під час розрахунку ступеня зношення автомобіля неповний місяць користування (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінпраці.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 826 від 08.09.2010 р. "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999" внесено зміни до п. 16 Порядку та встановлено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінпраці.

Однак, постанова Кабінету Міністрів України № 826 від 08.09.2010 р. набрала чинності 17.09.2010 р., тобто вже після смерті ОСОБА_5

Відтак, на час смерті ОСОБА_5 чинними були норми п. 16 Порядку в тій редакції, яка не встановлювала обов'язку членів сім'ї інваліда викупити автомобіль саме у шестимісячний строк з моменту смерті інваліда. Відповідні зміни вступили в законну силу, починаючи з 17.09.2010 р., а тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Також суд звертає увагу на те, що згідно довідки №05-21/2654, виданої КП ЖЕК №7, ОСОБА_3 разом з покійним батьком ОСОБА_5 проживали разом і були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_5

Відтак, на переконання суду, у ОСОБА_3 було право на викуп автомобіля та його переоформлення на себе, яке він реалізував звернувшись із відповідною заявою до відповідача. Проте, позивачу фактично було відмовлено у його праві на викуп автомобіля та його переоформлення з підстав, які викладенні у листі №04-6858 від 29.12.2016 року адресованого Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Правобережне).

Суд, погоджується з твердженнями представника відповідача, щодо того, що вказана відповідь не була адресована позивачу, а тому не є відмовою у переоформленні автомобіля. Однак, як встановлено судом, відповідачем в подальшому не було вчинено будь-яких дій щодо поданої позивачем заяви, а тому суд вбачає бездіяльність відповідача, яка полягає у не вчинені дій, спрямованих на викуп автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Разом з тим, слід зазначити що в прохальній частині позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, що полягає у відмові та не вчиненні дій, спрямованих на переоформлення автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, яким був забезпечений ОСОБА_5. Однак, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги та вважає її передчасною, оскільки процедура переоформлення автомобіля, яким користувався померлий інвалід включає в себе необхідність викупу даного автомобіля шляхом сплати залишкової вартості. Разом з тим, позивач звертався до відповідача із заявою саме про викуп спірного автомобіля.

Відповідно до частини 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відтак, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, що полягає у відмові та не вчиненні дій, спрямованих на викуп автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, яким був забезпечений ОСОБА_5.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з огляду на наявність у суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а також враховуючи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що полягала у не наданні дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля, суд вважає за необхідне зобов'язати Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА вчинити необхідні дії, спрямовані на викуп та переоформлення автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, яким був забезпечений ОСОБА_5 у власність ОСОБА_3.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. ст. 69, 70 КАС України - доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити, що враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших доказів судових витрат ні позивачем, ні відповідачем не надано, тому питання щодо їх розподілу судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, що полягає у відмові та не вчиненні дій, спрямованих на викуп автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, яким був забезпечений ОСОБА_5.

Зобов'язати Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА вчинити необхідні дії, спрямовані на викуп та переоформлення автомобіля ЗАЗ 11027, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, яким був забезпечений ОСОБА_5 у власність ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна