Справа № 826/26401/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ К/800/15260/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - Уповноважена особа Фонду; ПАТ «Український професійний банк», Банк) з вимогами:

визнати протиправними дій Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку № 34/40-09/31 від 28 травня 2015 року;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до визнання ПАТ «Український професійний банк» неплатоспроможним він уклав з ним договір банківського рахунку від 28 травня 2015 року, на який того ж дня було зараховано кошти в сумі 184350,00 грн. ОСОБА_1 вважає, що як вкладник він має гарантоване право на відшкодування належного йому вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування і категорично не погоджується з висновком Уповноваженої особи Фонду про нікчемність його договору з цим банком. На думку позивача, висновок відповідача щодо нікчемності правочину не ґрунтується на вимогах законодавства, відтак не включення його на цій підставі до переліку вкладників є неправомірним.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 25 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 травня 2016 року залишив постанову суду першої інстанції без змін.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач у письмових запереченнях на касаційну скаргу зазначив про те, що оскаржені судові рішенні є законні і обґрунтовані, підстави для їх скасування відсутні.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

У справі встановлено, що 28 травня 2015 року ПАТ «Український професійний банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) уклали договір банківського рахунку № 34/40-09/31 (далі - Договір банківського рахунку), за яким Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 відповідно до вимог чинного законодавства України, Інструкції Національного банку України «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», інших нормативно-правових актів Національного банку України та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнтові (власнику рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, а також надавати банківські послуги за дорученням Клієнта в межах вимог нормативно-правових актів НБУ (пп. 1.1 Договору банківського рахунку).

Того ж дня, 28 травня 2015 року, на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в розмірі 184350,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» від 30 квітня 2015 року № 293/БТ ПАТ «Український професійний банк» віднесено до категорії проблемних та встановлено в його діяльності, зокрема зобов'язано: не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» від 28 травня 2015 року № 348, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 травня 2015 року прийняла рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» № 107, згідно з яким з 29 травня 2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк» запроваджено строком на три місяці з 29 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» від 28 серпня 2015 року № 562, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 серпня 2015 року прийняла рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 158, згідно з яким з 31 серпня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український професійний банк» з відшкодуванням Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «УПБ» призначено Пантіну Л.О., якій делеговано всі повноваження ліквідатора Банку, визначені статями 37, 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на один рік по 30 серпня 2016 року включно.

Водночас, як встановили суди, листом за вих. № 01-10/4087 від 27 серпня 2015 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що його не включено до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк» у зв'язку з визнанням нікчемними його правочинів з Банком, а саме: Договору банківського рахунку, а також операції з перерахування на його банківський рахунок коштів у сумі 184350,00 грн. відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

З цього приводу суди попередніх інстанцій встановили, що на підставі наказу Уповноваженої особи Фонду № 26/ТА від 29 травня 2015 року утворено комісію з перевірки вкладів фізичних осіб на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За наслідками проведеної перевірки ця комісія 17 січня 2015 року прийняла рішення, оформлене Протоколом № 21, відповідно до якого Договір банківського рахунку, а також транзакцію від 28 травня 2015 року щодо зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 визнано нікчемними на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Фактичними підставами для прийняття такого рішення, як встановлено в справі, слугувало те, що на рахунок № НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_1 відповідно до Договору банківського рахунку, зараховано кошти в сумі 184350,00 грн. з поточного рахунку юридичної особи - ПрАТ «СК «Брокбізнес», який також відкритому ПАТ «Український професійний банк». Станом на 28 травня 2015 року на депозитних рахунках цієї юридичної особи, відкритих у ПАТ «Український професійний банк», обліковувалися грошові кошти на загальну суму 1289152,06 грн. Тобто, ПрАТ «СК «Брокбізнес» було кредитором Банку на зазначену суму. Дізнавшись про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії проблемних, ПрАТ «СК «Брокбізнес» звернулось до Банку з проханням щодо дострокового повернення депозиту. Проте, станом на дату цього звернення ПАТ «Український професійний банк» не мало на своїх рахунках достатньо коштів для повернення депозитного вкладу ПрАТ «Брокбізнесбанк», що підтверджується довідкою про стан кореспондентського рахунку Банку. Відтак, ПрАТ «СК «Брокбізнес» перерахувало на свій поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_2 грошові кошти (достроково повернені вклади) на такі суми: 1032794,52 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків); 51639,73 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків); 204717,81 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків), всього - 1289152,06 грн. Водночас, операція з безготівкового перерахування коштів ПрАТ «Брокбізнесбанк» 28 травня 2015 року відбутися не могла, оскільки залишок коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Український професійний банк» станом на вказану дату становив 291732,91 грн. Тому ПрАТ «СК «Брокбізнес» вирішило здійснити фіктивне перерахування коштів зі свого рахунку на рахунки інших фізичних осіб з метою повернення в такий спосіб всієї суми вкладу. Для цього ПрАТ «СК «Брокбізнес» 28 травня 2015 року перерахувало грошові кошти на поточні рахунки семи фізичних осіб у сумах, які не перевищують розміру, що гарантується Фондом, а саме: 183150,00 грн., 191500,00 грн., 183150,00 грн., 179850,00 грн., 175000,00 грн., 191500,00 грн. та 184350,00 грн. Останню із зазначених сум зараховано на рахунок позивача, відритого йому за Договором банківського рахунку від 28 травня 2015 року.

Такі дії ПрАТ «СК «Брокбізнес» пояснюються тим, що залишок грошових коштів на його рахунках в ПАТ «Український професійний банк» не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Оскільки ПАТ «Український професійний банк» через проблеми з ліквідністю ще з березня 2015 року перестав належним чином виконувати свої зобов'язання перед клієнтами, виник ризик неможливості повного або часткового задоволення кредиторських вимог ПрАТ «СК «Брокбізнес» у випадку прийняття рішення щодо ліквідації ПАТ «Український професійний банк».

З огляду на такі обставини комісія, яка за наказом Уповноваженої особи Фонду проводила перевірку правочинів (договорів) ПАТ «Український професійний банк», констатувала, що внаслідок укладення нікчемного правочину кредитору Банку (ПрАТ «СК «Брокбізнес») надано перевагу перед іншими кредиторами прямо не встановлені законом або внутрішніми документами Банку, що своєю чергою призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку (пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

На основі викладених в Протоколі № 21 від 17 серпня 2015 року обставин Уповноважена особа Фонду прийняла рішення про наявність передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (покликання на який є в Протоколі № 21 від 17 серпня 2015 року) підстав для визнання нікчемним Договору банківського рахунку від 28 травня 2015 року, про що повідомила ОСОБА_1 листом від 27 серпня 2015 року.

Позивач вважає неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду щодо не включення його до переліку вкладників з наведених вище підстав, у зв'язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що укладення Договору банківського рахунку від 28 травня 2015 року, а також транзакція з перерахування коштів з рахунку ПРАТ «СК Брокбізнес» на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 на суму 184350,00 грн. здійснено з порушенням нормативів Національного банку України і за встановлених обставин висновок Уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину з підстав, встановлених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є обґрунтованим.

Київський апеляційний адміністративний суд підтримав таку позицію суду першої інстанції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій правильними і обґрунтованими з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI; тут - в редакції станом на дату виникнення спірних відносин).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пункт 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI); вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI).

Відповідно до статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 4452-VI, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Отже, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: <…> 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; <…>.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми за вкладом в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок коштів Фонду у зв'язку з нікчемністю його правочину з цим банком - Договору банківського рахунка від 28 травня 2015 року, а відтак й операції від 28 травня 2015 року щодо перерахування на його поточний рахунок коштів від ПАТ «СК «Брокбізнес».

Обставини, з якими пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI пов'язує нікчемність цього Договору з Банком, визнаного неплатоспроможним, встановила спеціально утворена для цього за наказом Уповноваженої особи Фонду комісія, висновки якої містяться у Протоколі № 21 від 17 серпня 2015 року, складеному за наслідками перевірки договорів (правочинів) Банку.

Суди попередніх інстанцій встановили, що станом на дату укладення Договору банківського рахунку ПАТ «Український професійний банк» належав до категорії проблемних (відповідно до постанови Правління Національного банку України № 293/БТ від 30 квітня 2015 року), що передбачало, серед іншого, заборону на проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Незважаючи на таку заборону Банк все ж уклав з позивачем Договір банківського рахунку, кошти на який надійшли від юридичної особи, яка мала депозитний вклад у тому ж банку.

Прийняття рішення щодо віднесення банку до категорії проблемних, відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, тому обґрунтованим є твердження позивача стосовно того, що про таке рішення регулятора він не міг знати. Водночас ця обставина не заперечує того, що Банк, укладаючи Договір банківського рахунку, діяв неправомірно. Як встановили суди попередніх інстанцій, кошти на поточний рахунок позивача надійшли не від нього, а зараховані з іншого поточного рахунку юридичної особи (яка за Законом № 4452-VI набуває статусу кредитора Банку) в тому ж Банку (в результаті дострокового розірвання договору банківського вкладу). Укладення Договору банківського рахунку і зарахування на поточний рахунок позивача (відкритому на підставі цього договору) кошти від ПрАТ «СК «Брокбізнесбанк» у підсумку призвело до того, що кредиторські вимоги юридичної особи, яка за Законом № 4452-VI не має права на отримання гарантованої суми за рахунок коштів Фонду (які призначені для відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб) фактично набули статусу «гарантованої суми», відшкодування якої здійснюється в повному обсязі за рахунок коштів Фонду незалежно від черговості цих вимог.

Тому за встановлених в цій справі обставин суди попередніх інстанцій мали обґрунтовані підстави погодитися з рішенням Уповноваженої особи Фонду про наявність передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI підстав, з якими цей Закон пов'язує нікчемність правочину, відтак їхній висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 є правильним.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на наведене вище, підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень немає.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді Л.Л. Мороз

Т.Г. Стрелець