Справа № 404/247/17(2-а/404/194/17)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2017 рокусправа № 404/247/17(2-а/404/194/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2017р. у справі №404/247/17 (2-а/404/194/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016р. ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового звязку звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, судом першої інстанції позов зареєстровано 11.01.2017р. / а.с. 4-11,50/

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №404/247/17 (2-а/404/194/17) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 52 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що він у період з 01.09.1994р. по 30.06.1999р. навчався у Національній юридичній академії ім.. ОСОБА_2, та з 30.03.1999р. по теперішній час він працює в органах прокуратури Кіровоградської області, 19.12.2016р. він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років 20 років роботи в органах прокуратури, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. у розмірі 90% від суми заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Кіровоградської області №18-372вих.-16 від 16.12.2016р., але відповідач листом від 28.12.2016р. повідомив його про те, що рішенням Кіровоградського обєднаного управлення Пенсійного фонду України Кіровоградської області, яке оформлено протоколом №8686 від 28.12.2016р., йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років у звязку з тим, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії загальний стаж становить 22 роки 3 місяці 20 днів, з яких стаж роботи на спеціальних посадах, який дає право на зазначений вид пенсії, становить 20 років 6 днів, тоді як для призначення такого виду пенсії цей стаж повинен становити 23 роки, а також зазначено що з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. не призначаються. Позивач вважає таке рішення відповідача необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що при працевлаштуванні в органи прокуратури на підставі діючого законодавства йому було гарантовано право виходу на пенсію за вислугою 20 років, і це його право не повинно бути скасовано або погіршено наступними змінами законодавства, при призначенні йому пенсії за заявою від 19.12.2016р. відповідачем повинно бути засновано положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р., які надають позивачу право на пенсію за вислугою років у розмірі 90% від суми заробітної плати яку він отримує за місцем роботи в органах прокуратури, оскільки Конституцією України передбачено, що Закон який встановлює нові обовязки, скасовує або звужує права, чи обмежує їх у використанні не має зворотної сили в часі, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача у вигляді протоколу №8686 від 28.12.2016р. про відмову позивачу у призначення пенсії за вислугою 20 років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р.; - зобовязати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугою 20 років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. (в редакції Закону України №2553-111 від 12.07.2001) та виплачувати її з моменту звернення з заявою про призначення пенсії з 19.12.2016р, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Кіровоградської області №18-372вих.-16 від 16.12.2016р.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2017р. у справі №404/247/17 (2-а/404/194/17) ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - відмовлено. (суддя Бершадська О.В. ) / а.с. 74-76/.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 28.02.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с.83-88/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 28.02.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем вимоги у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 28.02.2017р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи повідомлений судом належним чином / а.с. 125,126/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання, або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомив. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.09.1994 р. по 30.06.1999 р. навчався у Національній юридичній академії імені ОСОБА_2, з 30.03.1999р. по теперішній час безперервно працює в органах прокуратури Кіровоградської області, станом на момент звернення до відповідача за призначенням пенсії працює на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області,стаж роботи позивача в органах прокуратури становить 17 років 8 місяців 21 день, зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були надані суду під час розгляду справи та ним досліджені /а.с. 16-19/, та не заперечувались сторонами у справі під час її розгляду.

Оскільки позивач вважає, що він набув право на пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р., оскільки цей закон діяв на момент прийняття його на роботу в органи прокуратури и стаж роботи в органах прокуратури становить 20 років 6 днів, з урахуванням того, що до стажу його роботи в органах прокуратури зараховується половина часу навчання у навчальному закладі на юридичному факультеті, що становить 2 роки 3 місяці 15 днів, він 19.12.2016р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. у розмірі 90% від суми заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Кіровоградської області №18-372вих.-16 від 16.12.2016р. / а.с. 12/

Відповідач листом від 28.12.2016р. повідомив позивача про те, що рішенням Кіровоградського обєднаного управлення Пенсійного фонду України Кіровоградської області , яке оформлено протоколом №8686 від 28.12.2016р., йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років у звязку з тим, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії загальний стаж становить 22 роки 3 місяці 20 днів, з яких стаж роботи на спеціальних посадах, який дає право на зазначений вид пенсії, становить 20 років 6 днів, тоді як для призначення такого виду пенсії цей стаж повинен становити 23 роки, а також зазначено що з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. не призначаються / а.с. 13-14/, і саме ця відмова відповідача, з якого не погодився позивач, обумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, в якому ставиться питання про визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобовязання органу пенсійного фонду вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (який набрав чинності з 15.07.2015 р.), визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 цього закону, але ці норми не регулюють спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі).

Отже положення ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок призначення пенсії працівникам прокуратури, на які посилається позивач, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, а саме, з 15 липня 2015 року.

Станом на 19.12.2016р. ( момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років) діяли нові норми щодо призначення пенсії працівникам прокуратури, які визначені ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, якими передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Приймаючи до уваги положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, якими визначено підстави для призначення пенсії працівникам прокуратури, колегія суддів вважає, що оскільки станом на 19.12.2016р. (момент звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років) позивач не мав передбаченої законом вислуги років -23 роки, то відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугою років на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для визнання такого рішення субєкта владних повноважень протиправним.

При цьому колегія суддів також вважає за необхідним зазначити, що досягненням права на пенсію за вислугою років є виникнення у певної особи права на її призначення у звязку із набуттям необхідного спеціального стажу, що свідчить про те, що станом на 01.10.2011р., коли положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 передбачали поступове збільшення стажу роботи до 25 років та залежність обрахування цього стажу від дати звернення за призначенням пенсії, вислуга років позивача становила менше 20 років, що також не давало позивачу права на призначення пенсії за вислугу років, а тому зміни, які були внесені до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 положеннями Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI не є звуженням досягнутих позивачем гарантій.

Отже враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для призначення позивачу у даній справі пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції Закону України № 2663-111 від 12.07.2001), а відтак судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо необґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог та постановлено правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 28.02.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.02.2017р. у справі №404/247/17 (2-а/404/194/17) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено 14.04.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко