Справа № 522/5262/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 квітня 2017 року м. Київ К/800/4465/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вона подана після закінчення строку, встановленого статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України і підстави пропуску цього строку, вказані скаржником, визнані неповажними.

Відповідачу надано тридцять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків та роз'яснено, що у випадку їх невиконання у відкритті касаційного провадження буде відмолено.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, в якій останній просив про поновлення строку касаційного оскарження, як такого, що пропущено з поважних причин.

Зокрема, в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідач зазначає, що вже подавав касаційну скаргу на ці самі судові рішення, однак ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2016 року така була повернута Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ), оскільки останнє не усунуло недоліки скарги, яку залишено без руху, а саме у зв'язку з несплатою судового збору.

Також, відповідач вказує на те, що він, у відповідності до приписів статей 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України не позбавлений права повторної подачі касаційної скарги.

Пропуск строку касаційного оскарження ГУ ПФУ пов'язує з об'єктивною, на його думку, обставиною, як відсутність коштів для сплати судового збору.

Разом з тим, вказані скаржником доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані судом поважними з наступних підстав.

Так, за приписами частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

В свою чергу, за змістом частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Особливості обчислення процесуального строку визначені статтею 103 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Стаття 212 Кодексу адміністративного судочинства України пов'язує початок перебігу процесуального строку касаційного оскарження з моментом набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Необхідно також звернути увагу і на те, що вищезазначений строк не встановлений законодавцем виключно для підготовки і подачі касаційної скарги, а включає у себе і час, необхідний для виготовлення копії рішення суду на паперовому носії, його направлення особам, які беруть участь у справі, час поштового обігу, тощо.

У даному випадку, ГУ УПФУ звертаючись вперше до касаційного суду зі скаргою на дані судові рішення не пропустив строк касаційного оскарження, однак це не звільняє його від процесуального обов'язку дотримуватись строків подачі касаційної скарги у разі її повторної подачі після повернення судом з підстав не усунення недоліків скарги, яка залишена без руху.

При цьому, в такому разі скарга має бути подана у розумний строк з дотриманням загальних положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання строків касаційного оскарження.

У разі пропуску вказаного строку суд може поновити його за наявності на те поважних причин, підтверджених відповідними доказами.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з касаційною скаргою, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Касаційну скаргу подано відповідачем більше ніж через вісім місяців після її повернення судом у травні 2016 року, тобто з пропуском розумного строку, необхідного для вчинення такої процесуальної дії і загального строку касаційного оскарження, визначеного процесуальним законом, при цьому у своїй заяві відповідач, в якості поважних причин пропуску строку касаційного оскарження вказував на відсутність коштів для сплати ним судового збору.

Однак, наведені ГУ ПФУ обставини не можуть бути визнані поважними, оскільки носять суб'єктивний характер, не є об'єктивно непереборними і не пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне подання до суду касаційної скарги.

Відтак, відповідач не довів поважності причин пропуску ним строку касаційного оскарження.

За правилами абзацу 2 частини 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

За таких обставин, ураховуючи наведене, а також вимоги статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, а матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Керуючись статтею 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року, відмовити.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк