Справа № 826/5561/16
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ К/800/33157/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Київської міської митниці на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 29.08.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду 17.11.2016р. у справі № 826/5561/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Індустріальні та дистрибуційні системи" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалося відповідно до вантажної митної декларації №100250005/2015/116993 від 03.12.2015р.;

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №100250005/2015/000087/2 від 03.12.2015р.;

- скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №100250005/2015/00145 від 03.12.2015р., складену відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва 29.08.2016р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 17.11.2016р., позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Київської міської митниці ДФС з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалося відповідно до вантажної митної декларації №100250005/2015/116993 від 03.12.2015р. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №100250005/2015/000087/2 від 03.12.2015р., прийняте відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №100250005/2015/00145 від 03.12.2015р., складену відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС.

На постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 29.08.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду 17.11.2016р. надійшла касаційна скарга Київської міської митниці, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" та ТОВ "Айдіес Боржомі Тбілісі" укладений контракт від 13.01.2015 №СТ20-001/1501 на поставку мінеральної води "Боржомі" в асортименті. 02.03.2015 сторони уклали додаткову угоду до вказаного контракту № 1, якою змінено ціну товару.

03.12.2015 на виконання вимог контракту від 13.01.2015 №СТ20-001/1501 на підставі інвойсу від 25.11.2015 GE20150412 здійснено поставку товару. З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару позивачем до відділу митного оформлення м/п "Західний" Київської міської митниці ДФС подана вантажна митна декларація від 03.12.2015 №100250005/2015/116993. Митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору.

Одночасно, з вказаною ВМД декларантом митному органові були подані документи: міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 26.11.2015 №991522; рахунок-фактура (інвойс) від 25.11.2015 GE20150412; пакувальний лист б/н від 13.11.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 13.01.2015 СТ20-001/1501; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.03.2015 №1; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.06.2015 №2; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 12.06.2015 №3; договір про надання послуг митного брокера від 25.06.2015 № Т822/15; сертифікат про проходження товару форми CT-1 від 26.11.2015 №GE0 2015 01/004174; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 26.11.2015 № 2730; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) від 26.11.2015 № 2730; лист про ексклюзивність від 15.10.2015; копія митної декларації країни відправлення від 26.11.2015 С2763.

За наслідками опрацювання наданих ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" документів митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості: банківські платіжні документи; виписку з бухгалтерської документації, що підтверджує заявлену вартість товару; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; розрахунок ціни (калькуляцію).

Підставою для витребування додаткових документів, згідно із доводами відповідача, було те, що подані для митного контролю документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На вимогу відповідача листом від 09.02.2016 № 114/4.1-16ц позивач додатково надав митному органу: копію платіжного доручення від 14.12.2015 № 56 на оплату товару; копію виписки з бухгалтерської документації (відомість розрахунків між Приватним акціонерним товариством «Індустріальні та дистрибуційні системи» та IDS Borjomi Georgia LLC (Georgia); копію виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; копію розрахунку ціни (калькуляції); експертний висновок від 06.11.2015 №03-8/427; копію угоди до Відкритого страхового полісу від 04.03.2015 №ICG/AG 15/026+1.

Також позивач у цьому листі вказав, що ним було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, які беззаперечно підтверджують заявлену митну вартість товарів.

За результатами розгляду поданих документів, Київською міською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 03.12.2015 №100250005/2015/000087/2, відповідно до якого розрахунок митної вартості здійснено за резервним методом та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.12.2015 №100250005/2015/00145.

Рішення обґрунтоване тим, що подані для здійснення митного контролю документи, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, у графі 33 «Обставини прийняття рішення» вказано, що відповідно до умов поставки "СІР Одесса Западная", які передбачені зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 13.01.2015 №СТ20-001/1501 та рахунком-фактурою (інвойсом) від 25.11.2015 №GE20150412, до вартості товару включено вартість страхування, однак декларантом не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування оцінюваних товарів. У додатково поданому відкритому полісі страхування від 28.01.2015 № 00837 зазначено "Страховий період 28.01.2015-04.03.2015", таким чином, страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару.

Також зазначено, що покупець товару ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (Україна) є ексклюзивним дистриб'ютором товару мінеральної води "Боржомі", а також законним користувачем товарного (колективного) знаку "Боржомі", та відповідно до положень додаткової угоди від 02.03.2015 № 1 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.01.2015 №СТ20-001/1501, в якому ціна товарів і, як наслідок, митна вартість товарів була зменшена, існуючий взаємозв'язок між продавцем вказаного товару IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем, вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Крім того, вказано, що на письмову вимогу органу доходів і зборів декларантом не надано довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

Не погоджуючись із спірним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги суди дійшли висновку, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) наявність розбіжностей між окремими документами; 2) наявність ознак підробки певних документів; 3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи виникнення сумніву щодо заявленої позивачем митної вартості товару, як підстави для витребування додаткових документів, відповідач зазначає, що в графі 44 митної декларації під кодом 4104 зазначено документ від 13.01.2015 № СТ20-001/1501, під кодом 4103 зазначено документи від 02.03.2015 №1, від 10.06.2015 №2, від 12.06.2015 №3, але до митного оформлення разом із декларацією їх надано не було.

Однак, як вірно встановлено судам, наявними у справі матеріалами, в тому числі складеною контролюючим органом карткою відмови підтверджується, що декларантом до митного оформлення 03.12.2015 о 13 год. 14 хв. разом із ВМД були надані: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 13.01.2015 № СТ20-001/1501, доповнення до контракту від 02.03.2015 №1, від 10.06.2015 №2, від 12.06.2015 №3. На вимогу відповідача листом від 09.02.2016 № 114/4.1-16ц позивач додатково надав митному органу: копію платіжного доручення від 14.12.2015 № 56 на оплату товару; копію виписки з бухгалтерської документації (відомість розрахунків між Приватним акціонерним товариством «Індустріальні та дистрибуційні системи» та IDS Borjomi Georgia LLC (Georgia); копію виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; копію розрахунку ціни (калькуляції); експертний висновок від 06.11.2015 №03-8/427; копію угоди до Відкритого страхового полісу від 04.03.2015 №ICG/AG 15/026+1.

Щодо страхування товару, то, відповідно до п. 5.2. контракту поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса Західна, згідно Інкотермс - 2010. Згідно з умовами CIP на продавця, серед іншого, покладається обов'язок із забезпечення страхування від ризиків втрати та пошкодження товару під час перевезення на користь покупця. Відповідно, продавець укладає договір страхування та сплачує страхові внески. Таким чином, в разі поставки товару на умовах CIP витрати по страхуванню товару здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну ціну товару. Страхування товару на умовах поставки CIP не є обов'язком покупця.

Як вбачається з відкритого полісу страхування № 00837 страхувальником є продавець товару, а саме - ТОВ"Аі ді ес Боржомі Грузія" із зазначенням способу перевезення - змішаний згідно інвойсу, а страхувальником - ТОВ "Страхова компанія Ай сі груп" (Грузія). Числове значення розміру страхових витрат та порядок їх розрахунку, також визначено страховим полісом. Крім того, в матеріалах справи міститься лист ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 27.03.2015 № LT32 - 591/1503, яким продавець засвідчує факт здійснення страхування експортних вантажів під один відкритий поліс на всі стандартні ризики.

Отже зазначеним вище спростовуються доводи відповідача про відсутність у позивача необхідних та дійсних страхових документів.

Крім того, відповідачем у тексті оскаржуваного рішення від 03.12.2015 №100250005/2015/000087/2 зазначено, що у додатково поданому відкритому полісі страхування від 28.01.2015 № 00837 зазначено страховий період 28.01.2015-04.03.2015, таким чином страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару. Проте, такі доводи є необгрунтованими, оскільки, як зазначалося, на вимогу відповідача позивач листом від 09.02.2016 № 114/4.1-16ц надіслав контролюючому органові копію угоди від 04.03.2015 №ІСО/АО 15/026+1 до відкритого страхового полісу № 00837, згідно з якою, строк дії страхового полісу було пролонговано до 04.03.2016, таким чином, страховий поліс був чинний на момент митного оформлення товару.

Стосовно висновку митниці про ненадання декларантом на письмову вимогу довідкової інформації щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, то колегія суддів враховує висновок Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 (справа №21-127а15), згідно із яким витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. У даному випадку контролюючий орган жодним чином не обґрунтував які саме сумніви у правильності визначеної позивачем митної вартості імпортованого в Україну товару можуть бути усунуті шляхом надання позивачем вказаної довідкової інформації щодо вартості у країні-експортері товарів ідентичних або подібних (аналогічних) оцінюваним товарам.

Поряд із цим, позивачем разом із листом від 09.02.2016 № 114/4.1-16ц на вимогу митниці було надіслано інформаційний лист ТОВ "АйДіЕс Боржомі Тбілісі" від 26.03.2015 № LT32-589/1503, у якому наведена собівартість мінеральної води "Боржомі". Так, за даними вказаного розрахунку виробника товару собівартість (цін реалізації) мінеральної води "Боржомі", зокрема, однієї скляної пляшки ємністю 0,5 л, розрахованої на умовах "СІР Одесса Западная Украина" (як визначено умовами п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту № СТ20-001/1501 від 13.01.2015 та п 2.1 додаткової угоди від 02.03.2015 № 1 до такого контракту), становить 0,44 дол. США, та включає в себе 0,0613 дол. США логістичні витрати (завантаження, розвантаження, експертне оформлення, страховка) і транспортні витрати, 0,3700 дол. США на придбання товару. Тобто, дана калькуляція містить всі цінові показники необхідні для визначення собівартості продукції на умовах СІР.

Крім того, згідно із наданим декларантом митному органові експертним висновком від 06.11.2015 № ОЭ-8/427 щодо визначення ринкової вартості мінеральної води "Боржомі" станом на 05.11.2015 визначена виробником вартість продукції (мінеральна вода "Боржомі" в скляній пляшці ємністю 0,5 л) у розмірі 0,44 дол. США за одиницю такої продукції відповідала кон'юнктурі ринку.

Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12.

Аналізуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої та апеляційної інстанцій, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом в свою чергу не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Отже, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Київської міської митниці відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 29.08.2016р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду 17.11.2016р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: