Справа № 727/7988/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ К/800/15919/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання неправомірною відмови у видачі будівельного паспорту та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2016 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про визнання неправомірною відмови у видачі будівельного паспорту та зобов'язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначала, що на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вона являється власником майна, яке складається з житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Також вона є власником земельної ділянки, яка розташована за цією адресою площею 0,1000 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Витягом з державного земельного кадастру НВ-015, сформованим 28.09.2015 року у державному земельному кадастрі містяться офіційні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер НОМЕР_1, в тому числі - цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В зв'язку з чим, 15 вересня 2015 року позивач звернулася з письмовою заявою на видачу будівельного паспорта в центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради. Разом із заявою направила наступні документи: копію державного акту на право власності на земельну ділянку, ескізні наміри забудови (містобудівний розрахунок - ескіз намірів забудовника з будівництва житлового будинку по адресі: АДРЕСА_1, топогеодезічний план М 1:500.

Однак, листом від 23 вересня 2015 року їй було відмовлено у видачі будівельного паспорта, так як Рішенням 48 сесії міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року №1171, затверджено генеральний план міста Чернівці. Відповідно до схеми зонування територій, яка є складовою частиною генерального плану міста, земельна ділянка на АДРЕСА_1 розташована на території змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови, де будівництво індивідуальних житлових будинків не передбачено. Разом з цим їй було повернуто пакет поданих документів для видачі будівельного паспорта.

Вважає, що дані дії є незаконними та суперечать нормам чинного законодавства, в зв'язку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду.

Просила суд, визнати протиправними дії Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради по поверненню заяви від 15 вересня 2015 року про надання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з підстав неможливості будівництва індивідуальних житлових будинків на цій земельній ділянці.

Зобов'язати Департамент містобудівельного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати їй будівельний паспорт на забудову земельної ділянки розміром 1000,00 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також стягнути з Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на її користь судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Шевченківський районний суд м. Чернівці постановою від 3 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року, позовні вимоги задовольнив.

Визнав протиправними дії Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради по поверненню заяви від 15 вересня 2015 року про надання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з підстав неможливості будівництва індивідуальних житлових будинків на цій земельній ділянці.

Зобов'язав Департамент містобудівельного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати ОСОБА_1 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки розміром 1000,00 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У своїй касаційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність дій Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради по поверненню заяви від 15 вересня 2015 року про надання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником спадкового майна, яке складається з житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про спадщину за заповітом ВЕМ № 380924 від 12 січня 2007 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 14779814 від 04 червня 2007 року.

Також у власності позивача ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка, яка розташована за цією адресою площею 0,1000 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 14 грудня 2009 року.

Витягом з державного земельного кадастру НВ-015, сформованим 28 вересня 2015 року у державному земельному кадастрі містяться офіційні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер НОМЕР_1 в тому числі - цільове призначення:для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до архітектурно-будівельної частини ескізного наміру забудови позивачка мала намір здійснити забудову належної їй на праві власності земельної ділянки (житлового будинку з наступними техніко-економічними показниками: площа забудови - 107 (сто сім) кв.м.; загальна площа - 274,5 (двісті сімдесят чотири цілих і п'ять десятих) кв.м.; житлова площа - 98,9 (дев'яносто вісім цілих і дев'ять десятих) кв.м.; кількість поверхів - одноповерховий з мансардним поверхом та цокольним поверхом.

15 вересня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою на видачу будівельного паспорту, одночасно направивши копію державного акту на право власності на земельну ділянку, ескізні наміри забудови (містобудівний розрахунок - ескіз намірів забудовника з будівництва житлового будинку по адресі: АДРЕСА_1, топогеодезічний план М 1:500.

Листом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 23 вересня 2015 року № Ц-6511/0-04/9 позивачці було відмовлено у видачі будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку на вул. Моріса Тореза, 104, обґрунтовуючи тим, що Рішенням 48 сесії міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року №1171, затверджено генеральний план міста Чернівці. Відповідно до схеми зонування територій, яка є складовою частиною генерального плану міста, земельна ділянка на АДРЕСА_1 розташована на території змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови. Дана зона виділена для забезпечення правових умов формування кварталів багатоквартирних житлових будинків без обмеження рівня поверховості з високою щільністю забудови, а також відповідних об'єктів повсякденного обслуговування місцевого рівня, некомерційних комунальних підприємств, скверів, ігрових спортивних майданчиків. Будівництво індивідуального житлового будинку не є допустимим видом забудови в даній зоні.

За приписами статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до частин першої та дев'ятої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.

В силу частин першої, другої та восьмої статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Частинами першою та четвертою статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі-Порядок).

З приписами пункту 2.1. Порядку видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.

Згідно з витягом з державного земельного кадастру НВ-015, сформованим 28 вересня 2015 року у державному земельному кадастрі містяться офіційні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер НОМЕР_1 в тому числі - цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до частини четвертої статті 373 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка мала намір здійснити забудову належної їй на праві власності земельної ділянки (житлового будинку з наступними техніко-економічними показниками: площа забудови - 107 (сто сім) кв.м.; загальна площа - 274,5 (двісті сімдесят чотири цілих і п'ять десятих) кв.м.; житлова площа - 98,9 (дев'яносто вісім цілих і дев'ять десятих) кв.м.; кількість поверхів - одноповерховий з мансардним поверхом та цокольним поверхом.

В силу частин першої-третьої статті 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон).

Статтею 27 Закону, передбачено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, який визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки і складається з текстових та графічних матеріалів.

Розроблення будівельного паспорта здійснюється на підставі плану зонування території. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіції; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову відповідно до з п. 2.1. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 902/19640.

Відповідно до статті 17 Закону передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до статей 24, 25 Закону також встановлені особливості регулювання земельних відносин при здійснені містобудівної діяльності, а саме - зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, та зазначено, що:

- режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій;

- режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язків для врахування під час розроблення землевпорядної документації;

- встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських, приватних інтересів.

Судами вірно встановлено, що при розробці плану зонування м. Чернівці, були відомі відомості з земельного кадастру щодо цільового призначення спірної земельної ділянки та те, що вона надана у приватну власність. Тому, зазначена земельна ділянка не могла бути віднесена до меж змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови при умові належного урахування даних земельного кадастру.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем не враховані норми наведених законодавчих актів України при розгляді заяви про надання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, чим позбавлено позивача, як власника земельної ділянки, реалізувати право на забудову відповідно до її цільового призначення на її початковій стадії - отримання будівельного паспорта.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій є правильним, обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223-224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2016 року і ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Л.Л. Мороз

Т.Г. Стрелець