Справа № 820/1653/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

24 квітня 2017 р. № 820/1653/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби міста

Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 в межах

виконавчого провадження №53504985 протиправними;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу

державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження №53504985 від

01.03.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу

державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна боржника по ВП №53504985 від 01.03.2017 року;

- стягнути з Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на користь позивача сплачений судовий збір.

Вирішуючи питання, викладені у ч.1 ст. 107 КАС України, суд вважає, що поданий позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1, як учасник виконавчого провадження (боржник), оскаржує дії та постанови Ленінського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області від 01.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження №53504985 та від 01.03.2017 року про арешт майна боржника ВП №53504985, які прийняті державним виконавцем у виконавчому провадженні при примусовому виконанні виконавчого листа № 642/8035/13-ц, виданого 22.12.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова у справі про стягнення заборгованості по кредиту.

Частиною 2 ст.4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справою адміністративною юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 7 ст. 3 КАС України, до субєктів владних повноважень віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч.1 ст. 3 КАС).

Відповідно до ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконання порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Однак, законом встановлений інший порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішень у цивільних справах, що виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 по справі №21-278а15, від 01.12.2015 по справі №21-340а15, від 06.04.2016 по справі №6-570цс16, від 22.03.2016 по справі №21-318а16, від 07.06.2016 по справі № 21-5470а15, від 08.11.2016 по справі №21-5539а15.

Так, відповідно до положень ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України.

Положеннями частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законом встановлений інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні ними рішень ухвалених згідно з ЦПК України, на підставі виконавчого документу, виданого загальним судом, при зверненні до суду сторони відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників, в зв'язку з чим вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст.161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 5 ст. 109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самими адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст. ст. 104, 109, 165, 185, 186 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

3. Роз'яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова, в порядку цивільного судочинства.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Рубан В.В.