Справа № 635/7878/16-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р.Справа № 635/7878/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

позивача ОСОБА_1; представника позивача ОСОБА_2; представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15.03.2017р. по справі № 635/7878/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення, спонукання до вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд:

- визнати незаконною і скасувати відмову Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 23.08.2016 р;

- зобов'язати Харківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст 54, ч.З ст.67 Закону України «Поо статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чс рнобильсьюї катастрсфи» та ч.З ст.28 Закзну України «Про загальнообов'ьзкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її на 12 % у відповідності до Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з підвищенням її в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на виконання постанови Харківського районного суду Харківської області по справі № 2034/2-а-2578/11 від 04.05.2011р. за період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року і провести відповідні виплати.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.03.2017 року залишено позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського приміського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання рішення неправомірним, скасування рішення, спонукання до вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди в частині проведення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та представник позивача підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с.1).

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2011 року по справі №2034/2-а-2578/11 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії були задоволені повністю.

УПФУ в Харківському районі Харківської області було зобов"язано ровести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з підвищенням її на 12 % у відповідності до Постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2004 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум та з подальшим перерахунком та ровести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з підвищенням її в 3,5 рази у відповідності до Постанови КМУ № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року з урахуванням виплачених сум та з подальшим перерахунком (а.с.7-8).

Зазначена постанова виконувалась відповідачем до 31.10.2011 року.

17 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому пенсії на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 04.05.2011 року.

Своїм листом №3623-10/44 від 23.08.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що зазначена постанова суду виконана у повному обсязі у 2011 році. Крім того було зазначено, що з 01.01.2012 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Даною постановою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796.

З урахуванням вимог указаної постанови органами Пенсійного фонду України з 01.01.2012 року проведено перерахунки пенсій призначених на підставі Закону №796. Щодо застосування Закону №796 у редакції станом на 01.07.2011 року, то вказана редакція втратила чинність. Оскільки управління є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, управління не має права здійснювати перерахунок пенсії на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність (а.с.5-6).

Залишаючи позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строки звернення до адміністративного суду, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Однак з письмових доказів у справі таких підстав не вбачається. Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем надано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дана позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З урахуванням наведеного, можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, що свідчить про неповажність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Зважаючи на те, що про розмір своєї пенсії позивач був обізнаний, щомісячно отримуючи пенсію, проте до суду звернувся лише 14.11.2016 року, ставлячи вимогу про перерахунок пенсії з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року при цьому жодних причин пропуску строків, установлених ст.99 КАС України, не навів.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги про визнання дій Відповідача по нарахуванню та виплаті пенсії не законними та зобовязання відповідача зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 22 липня 2011 року до 09 червня 2016 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії віком, як і вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати сум, нарахованих на виконання постанов суду, ухвалених у 2011 році, підлягають залишенню без розгляду.

Оскільки підстави для визнання поважними причин пропуску строку для звернення позивача до суду відсутні, колегія суддів зазначає, що суду першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано залишив адміністративний позов про визнання рішення неправомірним, скасування рішення, спонукання до вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди в частині проведення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського районного суду Харківської області від 15.03.2017 року по справі № 635/7878/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15.03.2017р. по справі № 635/7878/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 21.04.2017 р.