Справа № 686/12968/15-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2017 р. м. Київ К/800/52020/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому по пенсійній справі № 800470 від 26.06.2014 року щодо утримання з ОСОБА_4 переплати у розмірі 93 702 грн. 76 коп. по 20 % пенсії щомісячно та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому повернути безпідставно утримані кошти.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу було призначено пенсію на пільгових умовах з 2003 року, проте з 01.08.2013 року виплату пенсії було припинено, оскільки за результатами зустрічної перевірки встановлено недостовірність видачі уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, а саме в наказах про прийом на роботу зазначені інші посади, ніж ті, що у довідці про уточнюючий характер роботи. Тому рішенням від 09.08.2013 року № 381 позивачу припинили виплату пенсії у зв'язку з відсутністю первинних документів, підтверджуючих пільговий стаж роботи, виявлених під час повторної перевірки на ТзДВ «Адвіс», також було нараховано за період з 09.09.2003 року по 31.07.2013 року переплату у сумі 93702 грн. 76 коп.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому по пенсійній справі № 800470 від 26.06.2014 року щодо утримання з позивача переплати у розмірі 93702 грн. 76 коп. по 20 % пенсії щомісячно, яке позивач вважав протиправним, оскільки відсутній вирок суду про підробку документів позивачем чи іншою особою, на підставі яких призначалася пенсія, що встановлює факт подання недостовірних даних відповідачу.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому по пенсійній справі № 800470 від 26.06.2014 року щодо утримання з позивача переплати у розмірі 93702 грн. 76 коп. по 20 % пенсії щомісячно. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому повернути позивачу безпідставно утримані кошти.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, звернулося з касаційною скаргою, у якій просить, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу у 2003 році призначено пенсію на пільгових умовах.

З 01.08.2013 року виплату пенсії припинено, оскільки за результатами зустрічної перевірки встановлено недостовірність видачі уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, а саме в наказах про прийом на роботу зазначені інші посади, ніж ті, що у довідці про уточнюючий характер роботи. Рішенням від 09.08.2013 року № 381 позивачу припинили виплату пенсії, також було нараховано за період з 09.09.2003 року по 31.07.2013 року переплату у сумі 93702 грн. 76 коп.

У зв'язку з набуттям позивачем пенсійного віку працівниками управляння Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому проведено повторну перевірку роботи на заводі «Адвіс», виявлено помилку в оформлені документів та встановлено факт роботи позивача на заводі «Адвіс» на посаді модельника виплавних моделей. Заводом «Адвіс» видано довідку про уточнюючий характер роботи та призначено позивачу пільгову пенсію за списком № 2.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому по пенсійній справі № 800470 від 26.06.2014 року заборгованість у розмірі 93702 грн. 76 коп., що виникла у зв'язку з подачею позивачем недостовірних даних, стягується з позивача у розмірі 20 % місячної пенсії.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся в суд з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем не було доведено, що позивач при звернення за призначенням пенсії надав недостовірні або підроблені документи, а відсутність первинних документів, підтверджуючих пільговий стаж роботи не є самостійною підставою для припинення виплати пенсії згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що недостовірність відомостей в документах, на підставі яких було призначено пенсію позивачу, достеменно встановлена відповідачем не була, зокрема, відсутній вирок суду про підробку таких документів, позивачу про підозру щодо вчинення кримінального правопорушення за такими фактами уповноваженими правоохоронними органами не повідомлялося.

Однак колегія суддів вважає передчасними такі висновки судів, з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За змістом статті 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, ? за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки ? після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок застосування).

Згідно п. 10 Порядку застосування визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження).

Відповідно до Порядку підтвердження, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до статті 101 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

При цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, у якому працювала особа зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Як вбачається з матеріалів справи, суди не встановили обставин, за яких позивач отримала пенсійні документи для оформлення пільгової пенсії, які містять недостовірні дані, оскільки судами встановлено лише недостовірність відомостей у виданій у 2003 році уточнюючій довідці позивачу про пільговий характер роботи, а саме в наказах про прийом на роботу зазначені інші посади, ніж ті, що у довідці про уточнюючий характер роботи. При цьому, повторною перевіркою роботи позивача на заводі «Адвіс» встановлено факт роботи позивача на заводі «Адвіс» на посаді модельника виплавних моделей.

Обставин щодо конкретних посадових осіб, які видали позивачу довідку з недостовірними відомостями, які стали підставою для призначення пільгової пенсії та обізнаності позивача про невідповідність відомостей, що були подані відповідачу судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано.

Колегія суддів зазначає, що зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями. За таких обставин судам у даній справі необхідно з'ясувати обставини звернення та отримання документів позивачем у ТДВ «Завод Адвіс» та подання їх відповідачу, оскільки становлення зазначених обставин має правове значення для правильного вирішення цього спору.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний адміністративний спір, суди не вжили передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі відповідно до ч. 4 ст. 11 КАС України.

Судова колегія дійшла висновку, що рішення судів вимогам ст. 159 КАС України не відповідають. Неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій.

Відповідно до приписів ст. 220 КАС України допущені порушення не можуть бути перевірені і усунуті судом касаційної інстанції.

За таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи суду належить врахувати недоліки, викладені у мотивувальній частині ухвали і правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права.

Відповідно до частини ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: