Справа № 150/3/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 150/3/17

Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк Л.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року та на ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та нечинним рішення комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та нечинним рішення комісії по розгляду спірних питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при Шаргородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, від 11 грудня 2016 року про відмову в призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язано Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, зарахувати позивачу до спеціального стажу період роботи з 22.08.1992 року по 16.10.1996 рік і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 17 грудня 2016 року.

Відповідно до постанови Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року позов задоволено повністю.

Відповідно до ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 23.02.2017 року виправлено описку в описовій та мотивувальній частинах постанови суду.

Не погодившись з прийнятою постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Крім того, не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг та просив суд їх задовольнити.

Позивач у судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційних скарг та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг відповідача шляхом скасування постанови та ухвали суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції, з 02.01.1984 року позивач працював на посаді старшого техніка-будівельника Могилів-Подільського райміжколгоспного комунгоспу, про що свідчить копія наказу по Могилів - Подільському райміжколгоспному комунгоспу від 02.01.1984 року, №1.

24.01.1984 року в Могилів-Подільському райміжколгоспному комунгоспі був переведений на посаду майстра будівельно-монтажних робіт.

3 11 червня 1985 року згідно наказу №91 Могилів-Подільського райсількомунгоспу, у зв'язку з реорганізацією Могилів - Подільського райміжколгоспного комунгоспу, який перейменовано в Могилів-Подільський райсількомунгосп, позивач продовжував працювати в даній організації на посаді майстра будівельно - монтажних робіт.

У 1991 році з утворенням Чернівецького району Могилів - Подільський райсількомунгосп перейменовано в Чернівецький райсількомунгосп, де позивач продовжував працювати на зазначеній посаді до 16.10.1996 року.

16.10.1996 року позивача переведено на посаду головного інженера Чернівецького райсількомунгоспу.

Згідно наказу №4 від 22.02.2005 року позивача - головного інженера Чернівецького райсількомунгоспу, звільнено з роботи за ст.38 КЗпП України (розірвання трудового договору укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника).

З 21.02.2005 року позивача призначено на посаду директора територіального центру по обслуговуванню одиноких непрацездатних громадян похилого віку згідно наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької РДА № 5-0 від 21.02.05 року, про що свідчить запис в трудовій книжці позивача.

12.04.2007 року позивача звільнено з посади директора територіального центру по обслуговуванню одиноких непрацездатних громадян похилого віку за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України.

З 08.10.2007 року позивач перебував на обліку в Чернівецькому районному центрі зайнятості населення та отримував виплату по безробіттю, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача.

Згідно даних трудової книжки позивача серії АК №015370, його загальний трудовий стаж складає 27 років 05 місяців 06 днів, а пільговий стаж складає 12 років 08 місяців 01 день.

01 грудня 2016 року позивач звернувся до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 17 грудня 2016 року, тобто з дня його народження та із зниженням пенсійного віку для чоловіків на 5 років, оскільки, позивач працював на посадах, які дають право на даний вид пенсії.

Згідно рішення комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при Шаргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, у зв'язку із відсутністю необхідного стажу (12 років і 6 місяців) за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах через не проведення атестації робочого місця.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спірного питання, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, у період звернення з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років. Чоловікам, які мають не менше половину стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року, №442 встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Мінпраці від 18.11.2005 р. № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Отже, основною вимогою даного Закону є те, що особа, яка має право на пенсію за віком на пільгових умовах, повинна мати зазначений стаж роботи на відповідній посаді, яка обов'язково має бути проатестована та підтверджена первинними документами. При цьому, дані, які б підтверджували проведення атестації робочого місця, відсутні.

Що стосується оскарженої ухвали суду першої інстанції про виправлення описки, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вона підлягає скасуванню, оскільки рішення суду першої інстанції, в якому вказаною ухвалою було виправлено описку скасовано, відтак відсутнє судове рішення, в якому необхідно було її виправляти.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового висновку, у звязку з чим, постанова та ухвала суду першої інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 23 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного суду відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 квітня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6