Справа № 823/191/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року справа № 823/191/17

11 год. 35 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Мельниковій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до публічного акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на загальну суму 339 625 грн 54 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівникам якої призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та за Списком № 2 відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язаний щомісячно відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на її виплату та доставку. Обов'язок щодо такого відшкодування встановлений п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначається позивачем щорічно у розрахунках пенсійних витрат, які надсилаються відповідачеві до двадцятого січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. В порушення вказаного обов'язку відповідач не сплатив позивачеві розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених його працівникам за період з вересня 2015 року по січень 2017 року по Списку № 1 в сумі 28 791 грн 28 коп. та по Списку № 2 в сумі 310 834 грн 26 коп., усього на загальну суму 339 625 грн 54 коп.

Згідно з наданими до суду 27.02.2017 представником відповідача запереченнями проти позову, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, посилаючись на тяжкий фінансовий стан підприємства та відсутність коштів на оплату праці його працівникам, а також з огляду на те, що до позовної заяви не додані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1: за грудень 2015 року, за лютий квітень 2016 року, за червень листопад 2016 року та за Списком № 2: за лютий 2016 року та за жовтень листопад 2016 року. Крім того, в запереченнях проти позову відповідач зазначає, що позов не містить інформації щодо довідок про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії по кожному працівникові, який отримав право на отримання пільгової пенсії.

Також, згідно з вказаними запереченнями, на думку відповідача, фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій не є недоїмкою, а тому до вказаних правовідносин повинен застосовуватися шестимісячний строк з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на звернення до суду відповідно до вимог ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

13.04.2017 від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона, зокрема, просить суд розглянути справу за її відсутності.

13.04.2017 від представника відповідача надійшла заява, згідно якої він, серед іншого, також просить суд справу розглядати без його участі.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно зясувавши всі обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Публічне акціонерне товариство «Черкаський приладобудівний завод», ідентифікаційний код 14309572, зареєстроване як юридична особа 28.09.1998.

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пункту «а» (Список № 1) та пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (Список № 2), згідно з вимогами п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, у звязку з виплатою та доставкою пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 за період з вересня 2015 року по січень 2017 року на загальну суму 339 625 грн 54 коп.

Вказані особи працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, що підтверджується відповідними довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявними в матеріалах справи (а. с. 55 74, 136 138), що спростовує твердження представника відповідача, викладене у запереченнях на позов про відсутність відповідних доказів.

Зазначені повідомлення про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій були направлені відповідачу, проте станом на 30.01.2017 відповідач означену суму заборгованості не сплатив.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема підпунктами «а» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII.

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV було передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, встановленого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (статтями 27 та 28). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене вище, вбачається, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Відповідно до приписів пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Згідно п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

З аналізу вказаних норм вбачається, що обовязок страхувальника по відшкодуванню витрат по виплаті та доставці пільгових пенсій визначений законом та виникає в підприємства незалежно від отримання самого розрахунку таких витрат, оскільки він визначає лише конкретний їх розмір до сплати щомісячно.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено обовязок органів Пенсійного фонду України надсилати підприємствам щомісячно розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. А тому, суд дійшов до висновку про безпідставність посилання представника відповідача на відсутність підтвердження наявності вказаної заборгованості відповідача, у звязку із не направленням відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1: за грудень 2015 року, за лютий квітень 2016 року, за червень листопад 2016 року та за Списком № 2: за лютий 2016 року та за жовтень листопад 2016 року.

Також щодо посилання представника відповідача у запереченнях на незрозумілість того, за який період виникла заборгованість на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_20 та ОСОБА_21, суд зазначає про таке.

Згідно з письмовими поясненнями, наданими під час судового розгляду справи, головним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, судом встановлено, що в серпні 2016 року з метою доплати до суми призначених пенсій в тих випадках, коли особа звільняється з роботи, але своєчасно про це не повідомляє органи Пенсійного фонду України було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_20І як непрацюючого пенсіонера за період з липня 2013 року по липень 2016 року та перерахунок пенсії ОСОБА_21 за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року, внаслідок якого підприємству було донараховано 1 472 грн. 40 коп. та 352 грн 62 коп., відповідно. Про донараховані суми відповідача було повідомлено відповідними розрахунками, які були направлені відповідачу.

Згідно з пунктом 6.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Питання індексації та перерахунку пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, прожиткового мінімуму та страхового стажу врегульовані статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсійні виплати це грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що вказані доплати до суми призначених пенсій ОСОБА_20 та ОСОБА_21 входять до загального розміру пенсії, яку фактично отримує пенсіонер, та фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України. А тому, вказані доплати є частиною належних до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій зазначеним пенсіонерам.

Щодо посилання представника відповідача в запереченнях проти позову на порушення позивачем, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку на звернення до суду з даним позовом, суд зазначає про таке.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом четвертим пункту 1 статті 2 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР для субєктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону, вважаються внесками на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 15 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, на підставі аналізу вищезазначених норм права суд дійшов висновку, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини 15 статті 106 України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, не застосовуються.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25.11.2015 року у справі №21-3122а15.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідачу були направлені повідомлення про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV в частині пенсії, призначеної відповідно до пунктів «а» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (Список № 1 та Список № 2) за період з вересня 2015 року по січень 2017 року на загальну суму 339 625 грн 54 коп.

Наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та за Списком № 2 у заявленому розмірі позовних вимог підтверджується відповідним витягом з картки особового рахунку відповідача, що міститься в матеріалах справи.

Щодо посилання представника відповідача у запереченнях на важкий фінансовий стан підприємства та відсутність коштів, суд зазначає, що відсутність коштів у відповідача не виключає його відповідальності. А тому, враховуючи, що чинним законодавством України передбачено обовязок відповідача відшкодовувати органу Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, незалежно від його матеріального стану, суд дійшов до висновку про безпідставність посилання відповідача на вказану обставину, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтями 14, 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Статтею 64 цього Закону України передбачено право територіальних органів Пенсійного фонду стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Відповідно до пп.1 п.4 Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486, встановлено, що управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення.

Підпунктом 9 пункту 4 зазначеного Положення передбачено, що управління Фонду здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

За приписами ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 14, 41, 86, 94, 159-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 5/1, ідентифікаційний код 14309572) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195, ідентифікаційний код 37930126) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на загальну суму 339 625 (триста тридцять девять тисяч шістсот двадцять пять) грн 54 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 18.04.2017.