Справа № 592/1321/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р.Справа № 592/1321/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми

про визнання дій протиправними щодо припинення виплати призначеної пенсії, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми (правонаступник Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області), в якому просив:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми щодо припинення виплати з 01 червня 2015 року призначеної пенсії;

- зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми відновити йому виплату пенсії 01 червня 2015 року та провести сплату заборгованості;

- відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 КАСУ допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі;

- стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми на його користь судові витрати.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови у відновленні ОСОБА_3 виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов`язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Сумах відновити з 09.08.2015 року по 31.12.2015 року виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_3, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідач, Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Просить постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачу 2010 році ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми була призначена пенсія по інвалідності як інваліду ІІІ групи (а.с.7).

З 01.04.2015 року позивачу виплата пенсії була припинена відповідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, 18.01.2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Суми із заявою, в якій просив відновити виплату раніше призначеної йому пенсії.

У відповідь на заяву позивача про відновлення виплати пенсії відповідач листом № 17/М від 19.01.2016 р. повідомив про відсутність підстав для відновлення виплати пенсії з посиланням на абз.2 ч.1 ст. 47 Закон України Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та про неможливість одночасного перебування на державній службі та отримання пенсії (а.с.8).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо поновлення пенсії, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання пенсії підлягає відновленню, оскільки законні підстави для її невиплати відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

З матеріалів справи встановлено, що з 2010 року позивач перебуває на обліку ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми, де йому була призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи.

З 01.04.2015 року позивачу виплата пенсії була припинена відповідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки він продовжував працювати на посаді державного службовця.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 від 02.03.2015 р. внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та викладено її в такій редакції: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

За приписами п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень цього Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах.

При цьому, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213 встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з тим, такий закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнято не було.

Таким чином, з 1 червня 2015 року втратили чинність норми, за якими призначались спеціальні пенсії, у зв'язку з чим спеціальні пенсії та щомісячне довічне грошове утримання за вказаними Законами не призначаються.

Отже, враховуючи, що з 1 червня 2015 року, посада, на якій працює позивач не дає права на призначення йому пенсії в порядку та на умовах, передбачених Закону України "Про державну службу" у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону, та з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що 01.06.2015 р. виплата пенсії, призначена позивачу відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підлягала відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Довід апеляційної скарги, стосовно того, що рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Суми не приймалось, а було лише відповідь на звернення позивача, колегія суддів не приймає, оскільки позивачем оскаржується не рішення субєкта владних повноважень, а дій щодо припинення виплати пенсії, правомірність яких відповідачем не доведено.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Разом з тим, рішення суду про розподіл судових витрат щодо стягнення з Державного бюджету на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. не відповідає приписам ст. 94 КАС України. Оскільки у відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги судуд першої інстанції були задоволено частково, а тому судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню в розмірі 275,60 грн. з бюджетних асигнувань відповідача, а не з Державного бюджету України.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а слід скасувати в частині розподілення витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Прийняти в цій частині ухвалу, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1).

В іншій частині постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2017р. по справі № 592/1321/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2017 р.