Справа № 202/1400/17
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1400/17
Провадження № 2-а/202/93/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 квітня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Синельниківського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора Синельниківського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 11 лютого 2017 року інспектором Синельниківського відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що 11 лютого 2017 року о 15 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER з державним номерним знаком АЕ7771ЕА, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 255 гривень. Вважає вище зазначену постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи та просить, визнати дії інспектора Синельниківського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 256655 від 11.02.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст..122 ч. 1 КУпАП в розмірі 255 гривень та закрити провадження по адміністративній справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 указав, що протиправні дії з боку інспектора патрульної поліції виявилися в тому, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив позивача можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги, щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Також позивач указує, що інспектором у постанові взагалі не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не застосовано належного технічного приладу для фіксації порушення ПДР України, що унеможливлює надання будь-якої оцінки цим доказам.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Інспектор батальйону Синельниківського відділу поліції ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 11 лютого 2017 року щодо позивача інспектором Синельниківського відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 256655, якою його визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до постанови серії БР № 256655, 27 листопада 2016 року о 15 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER з державним номером знаком АЕ7771ЕА, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем не представлено доказів на підтвердження того, що дійсно позивачем були не виконані вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» , не доведено яким чином було порушено норми ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було підтверджено доказами усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідач не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів.

У зв'язку з тим, що будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме в частині визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 256655 від 11 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місті вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тому, посилання позивача на порушення інспектором вимог ст. 276 КУпАП у даному випадку є недоречним та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; - про закриття справи.

В частині закриття провадження у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення позов задоволенню не підлягає, оскільки суд не є органом, що виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, тому позбавлений можливості у відповідності до вимог ст. 284 КУпАП закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 14-1, 122, 247, 251, 283-284, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 6-10, 17, 104, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Синельниківського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Визнати дії інспектора Синельниківського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 256655 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 256655 від 10 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.Г. Зосименко