Справа № 803/428/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 803/428/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.02.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 сум бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2016 року, що виникло за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалося в листопаді 2016 року, про що складено акт від 14.02.2017 №101/03-20-17-03-06/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту «а» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пунктів 200.1, 200.4 «б» статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у податковій декларації за листопад 2016 року на суму 1008695,00 грн.

27.02.2017 ГУ ДФС у Волинській області на підставі акту перевірки від 14.02.2017 №101/03-20-17-03-06/НОМЕР_2 прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 1008695,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 504347,50 грн.

Позивач вважає висновки акта перевірки необґрунтованими, а вказане податкове повідомлення-рішення - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Контролюючим органом в ході проведення перевірки зроблено висновок про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку у податковій декларації за листопад 2016 року на суму 1008695,00 грн. на підставі того, що до податкового кредиту приватного підприємця можливе включення ПДВ лише щодо тих транспортних засобів, які зареєстровані на суб'єкта господарювання, а не на фізичну особу, та за умови використання їх в оподатковуваних операціях.

Позивач зауважує, що Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за фізичною або юридичною особою, відтак державна реєстрація придбаних транспортних засобів проводилася за позивачем як за фізичною особою, а не як за суб'єктом господарювання. Вважає, що реєстрація транспортного засобу за фізичною особою не може позбавити таку особу права на включення суми сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

У зв'язку з наведеним просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.02.2017.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, із підстав, наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні та в поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 05.04.2017 (а.с.30-31) представник відповідача адміністративний позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з врахуванням наступного. Так, за результатами проведеної перевірки позивача встановлено завищення нею суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2016 року на суму 1008695,00 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 4167,00 грн. Завищення відбулося в зв'язку з тим, що до податкового кредиту позивачем включено ПДВ, сплачене при придбанні автотранспортних засобів, які зареєстровані на фізичну особу, а не на суб'єкта підприємницької діяльності. Разом з тим, закон пов'язує можливість віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за транспортними засобами, зареєстрованими на суб'єкта господарюванні (а не на приватну особу) за умови використання їх в оподатковуваних операціях.

Відтак, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, та прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення, є правомірними, а тому просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 сум бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2016 року, що виникло за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалося в листопаді 2016 року, про що складено акт від 14.02.2017 №101/03-20-17-03-06/НОМЕР_2 (а.с.6-18).

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту «а» пункту 198.5 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пунктів 200.1, 200.4 «б» статті 200 ПК України, в результаті чого суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3, зокрема, завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у податковій декларації за листопад 2016 року на суму 1008695,00 грн.

27.02.2017 ГУ ДФС у Волинській області на підставі акту перевірки від 14.02.2017 №101/03-20-17-03-06/НОМЕР_2 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 1008695,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 504347,50 грн. (а.с.5).

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

З акту перевірки від 14.02.2017 №101/03-20-17-03-06/НОМЕР_2 вбачається, що висновки контролюючого органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2016 року на суму 1008695,00 грн. базуються на тому, що у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року позивачем у складі податкового кредиту було неправомірно відображено ПДВ на суму 1008695,00 грн., яка сформована за наслідками операції з придбання транспортних засобів (сідельні тягачі та напівпричепи), що зареєстровані на фізичну особу, а не на суб'єкта господарювання.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 цього ж Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивачем у листопаді 2016 року було придбано транспортні засоби та в декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року до податкового кредиту позивачем включено суми ПДВ, сплачені при ввезенні транспортних засобів на митну територію України за наступними ВМД:

- № 205070000/2016/045468 від 21.11.2016, за якою відправником імпортованого тягача сідельного б/в марки RENAULT (модель Premium 460), 2012 року випуску, є «RENAULT TRUCKS S.A.S», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 127714,32 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 24.11.2016 серії НОМЕР_11, реєстраційний номер НОМЕР_3.

- № 205070000/2016/045468 від 21.11.2016, за якою відправником імпортованого тягача сідельного б/в марки RENAULT (модель Premium 460), 2012 року випуску, є «RENAULT TRUCKS S.A.S», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 127714,32 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 24.11.2016 серії НОМЕР_12, реєстраційний номер НОМЕР_4.

- № 205070000/2016/044393 від 14.11.2016, за якою відправником імпортованого тягача сідельного б/в марки RENAULT (модель Premium 460), 2012 року випуску, є «RENAULT TRUCKS S.A.S», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 129680,16 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 17.11.2016 серії НОМЕР_13, реєстраційний номер НОМЕР_5.

- № 205070000/2016/044393 від 14.11.2016, за якою відправником імпортованого тягача сідельного б/в марки RENAULT (модель Premium 460), 2012 року випуску, є «RENAULT TRUCKS S.A.S», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 129680,16 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 24.11.2016 серії НОМЕР_14, реєстраційний номер НОМЕР_6.

- № 205070000/2016/045475 від 21.11.2016, за якою відправником імпортованого напівпричіпа тентового б/в марки Krone (модель SD), 2012 року випуску, є «MIKHAIL UHORTSYN NUTZFAHRZEUGE IMPORT & EXPORT», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 72184,39 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 24.11.2016 серії НОМЕР_15, реєстраційний номер НОМЕР_7.

- № 205070000/2016/045475 від 21.11.2016, за якою відправником імпортованого напівпричіпа тентового б/в марки Krone (модель SD), 2012 року випуску, є «MIKHAIL UHORTSYN NUTZFAHRZEUGE IMPORT & EXPORT», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 72184,39 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 24.11.2016 серії НОМЕР_16, реєстраційний номер НОМЕР_8.

- № 205070000/2016/044383 від 14.11.2016, за якою відправником імпортованого напівпричіпа тентового б/в марки Krone (модель SD), 2012 року випуску, є «MIKHAIL UHORTSYN NUTZFAHRZEUGE IMPORT & EXPORT», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 73285,63 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 17.11.2016 серії НОМЕР_17, реєстраційний номер НОМЕР_9.

- № 205070000/2016/044383 від 14.11.2016, за якою відправником імпортованого напівпричіпа тентового б/в марки Krone (модель SD), 2012 року випуску, є «MIKHAIL UHORTSYN NUTZFAHRZEUGE IMPORT & EXPORT», та сплачено позивачем ПДВ митним органам у сумі 73285,63 грн.; свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу від 17.11.2016 серії НОМЕР_18, реєстраційний номер НОМЕР_10.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт сплати позивачем сум ПДВ при імпорті транспортних засобів, тому відображення цих сум у складі податкового кредиту відповідного звітного періоду (листопад 2016 року) є правомірним.

Як вбачається з акту перевірки від 14.02.2017 №101/03-20-17-03-06/НОМЕР_2, контролюючим органом зроблено висновок про те, що використання приватним підприємцем в оподатковуваних операціях транспортних засобів можливе лише по тих транспортних засобах, які зареєстровані на суб'єкта господарювання, а не на приватну особу, однак суд не погоджується з викладеним, з огляду на наступне.

З акту перевірки слідує, одним із основних видів діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Як встановлено судом, позивачем було проведено державну реєстрацію придбаних транспортних засобів, про що видані відповідні свідоцтва про їх реєстрацію, зокрема, на тягачі сідельні, б/в марки RENAULT (модель Premium 460), реєстраційні номери НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_19, напівпричепи тентові, б/в марки Krone (модель SD), реєстраційні номери НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_20, згідно яких власником вказаних вище транспортних засобів є ОСОБА_3

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року. Згідно із пунктом 6 цього Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Отже, як вбачається зі змісту даної норми, транспортні засоби реєструються за їх власниками (фізичними чи юридичними особами), а реєстрація за фізичними особами-підприємцями не передбачена. Тому у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів не може зазначатися як їх власник фізична особа-підприємець. При цьому, неможливість державної реєстрації транспортних засобів за фізичними особами-підприємцями не позбавляє права таких осіб на податковий кредит за операціями з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його формування, визначені ПК України.

Вказане кореспондується з нормами чинного законодавства, яке регламентує право власності фізичних осіб, уточнюючи його, та не обмежує можливості використовувати транспортні засоби у підприємницькій діяльності для реалізації прав власника.

Водночас згідно наданих у судовому засіданні представником позивача пояснень слідує, що позивачем транспортні засоби використовуються у її господарській діяльності, на підтвердження чого надано міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), з яких слідує, що позивачем здійснюється міжнародне перевезення товарів (а.с. 64-74).

Таким чином, позивачем дотримані вимоги чинного законодавства щодо віднесення до суми податкового кредиту у листопаді 2016 року витрат за операціями з придбання автотранспортних засобів.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірності податкового повідомлення-рішення № від 27.02.2017, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 1008695,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 504347,50 грн., відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь позивача необхідно присудити судовий збір у розмірі 8000,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 6459 від 27.03.2017, та який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 27 лютого 2017 року.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (43026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 24 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк