Справа № 295/12927/16-а
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Стрілецької О.В.

За участі секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - Комунальне підприємство "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління" ОСОБА_2 міської ради, про визнання відмови неправомірною та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України м. Житомира Житомирської області №10134/04 від 26.09.2016 року про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язавши відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за період з 19.04.1999 року по 01.08.2013 року (а.с. 35-36).

В обгрунтування вказав, що в період з 19.04.1999 року по 01.08.2012 року працював вулканизаторником, а з 01.08.2012 року по 01.08.2013 року ливарником пластмас в КП «ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління» на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці. Зазначає, що його трудовий стаж в таких умовах складає 13 років 3 місяці і 18 днів, а відтак вважає, що він має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник зайнятий повний робочий день на роботах по списку №2, а відповідач неправомірно відмовив йому в призначенні пенсії.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили його задоволити з підстав, викладених у ньому.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" внаслідок реорганізації з 12 лютого 2016 року управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області реорганізоване у ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Представники Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи (а.с.45-48).

Представники третьої особи Комунального підприємства «ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління» ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні у вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 (матеріали пенсійної справи № 1 а.с. 4), однак Рішенням Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 07.07.2015 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком по списку № 2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу роботи - 12 років 6 місяців (матеріали пенсійної справи № 1 а.с. 1) .

Не погоджуючись з вказаною вище відмовою ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні адміністративного позову (матеріали пенсійної справи № 1 а.с. 57) .

13.09.2016 року позивач вдруге звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком по списку №2 (матеріали пенсійної справи № 2 а.с. 5).

Розпорядженням Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.09.2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком по списку №2 відповідно до п. "б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу роботи - 7 років 6 місяців (матеріали пенсійної справи № 2 а.с. 1) .

ОСОБА_2 об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.09.2016 року за № 10134/04 повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 5).

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Якщо міжнародним договором України встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюватиметься згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Чоловікам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України N 383 від 18.11.2005 р. (надалі - Порядок) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно записів в трудовій книжці позивача вбачається, що він з 19.04.1999 року був переведений на посаду вулканизаторника 3 розряду Житомирського трамвайно-тролейбусного управління на підставі наказу № 32-к від 19.04.1999 року, на даній посаді працював до 31.07.2012 року, а з 01.08.2012 року був переведний на посаду ливарника пластмас 5-го розряду згідно наказу № 63-к 06.08.2012 року. Звільнений із займаної посади з 01.08.2013 року за власним бажанням (а.с. 20-22). Оригінал трудової книжки був оглянутий в судовому засіданні.

Відповідно до наказу № 32-к від 19.04.1999 року ОСОБА_1, слюсаря депо № 2, переведено вулканизаторником 3 розряду депо № 2. Зі змісту наказу № 5-к від 19.01.2000 року ОСОБА_1 було присвоєно 4 розряд вулканизаторника депо № 2, а згідно наказу № 62-к від 05.05.2007 року ОСОБА_1 було присвоєно 5 розряд вулканизаторника. З 01.08.2012 року вулканизаторника ОСОБА_1 було переведено на посаду ливарника пластмас 5-го розряду трамвайно-тролейбусного депо на підставі наказу № 63-к від 06.08.2012 року. З 01.08.2013 року ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади ливарника пластмас за власним бажанням (а.с. 64-70).

З відповіді Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.09.2016 року за № 10134/04 вбачається, що ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу період роботи на посаді вулканизаторника з 19.04.1999 року по 31.07.2012 року з огляду на наступне.

Відповідно до картки форми Т-2 позивач працював в депо № 2, а згідно наказу № 6 від 19.01.1999 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» та Висновку Державної експертизи умов праці №10-188 від 05.08.2002 року атестовано посаду вулканизаторника депо № 2 (робоче місце № 1). Отже, оскільки атестовано лише одне робоче місце, неможливо встановити, що атестовано саме посаду, на якій працював позивач.

Згідно наказу № 25 від 20.02.2004 року «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» та Висновку Державної експертизи умов праці №10-488 від 02.03.2004 року посаду вулканізаторника не атестовано взагалі.

Період роботи з 12.02.2009 року по 01.08.2012 року не зараховано позивачу до пільгового стажу з огляду на те, що відповідно до наказу № 12 від 12.02.2009 року «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» та Висновку Державної експертизи умов праці №10-29 від 17.02.2009 року атестовано посаду вулканизаторника у вулканизаторній дільниці.

Вказані вище доводи відповідача суд вважає неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно наказу № 6 від 19.01.1999 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» та Висновку Державної експертизи умов праці №10-188 від 05.08.2002 року затверджено перелік робочих місць і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за шкідливі умови праці за Списком № 2, в тому числі і посаду вулканизаторника, передбачену в Розділі ХХХІІІ Загальні професії Списку №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, позиція 33 (матеріали пенсійної справи № 1 а.с. 18-26).

Зі змісту наказу № 25 від 20.02.2004 року «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» та Висновку Державної експертизи умов праці №10-488 від 02.03.2004 року посаду вулканізаторника не атестовано та відповідно не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (матеріали пенсійної справи № а.с. 27-31).

Відповідно до наказу № 12 від 12.02.2009 року «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» та Висновку Державної експертизи умов праці №10-29 від 17.02.2009 року затверджено перелік робочих місць і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за шкідливі умови праці за Списком № 2, в тому числі і посаду вулканизаторника, передбачену в Розділі ХХХІІІ Загальні професії Списку №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, позиція 33 (матеріали пенсійної справи № 1 а.с. 32-35).

Зі змісту відповіді Державної експертизи умов праці Департаменту праці і соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації № 10-71 від 21.04.2015 року вбачається, що атестація робочого місця за умовами праці вулканизаторника КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління" ОСОБА_2 міської ради в період з 2009 року по 2013 рік проводилась тричі. У 1999 році та у 2009 році за результатами атестації вулканизаторнику було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, а у 2004 році - вулканизаторнику не було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 7).

Крім того, з письмових пояснень представника КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління" ОСОБА_2 міської ради вбачається, що в організаційній структурі КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління" відокремлено окремі структурні підрозділи, на які складаються відповідні штатні розписи.

Протягом січня 1999 року - лютого 2004 року та лютого 2009 року- серпня 2010 року до складу підприємства входили тролейбусне депо (як пояснив представник третьої особи в судовому засіданні умовна назва депо № 1) та трамвайно-тролейбусне депо (депо № 2). В свою чергу трамвайно-тролейбусне депо (депо № 2) складалось із відділення технічного обслуговування та ремонту і відділення технічного обслуговування та планового ремонту трамвая.

З 01.09.2010 року до серпня 2012 року експлуатацію, технічне обслуговування та ремонт тролейбусів було переведено в тролейбусне депо, а трамвайно-тролейбусне депо з 01.09.2010 року було перейменовано в трамвайне депо. В зазначений період штатна одиниця вулканизаторника передбачалась тільки в штатному розписі тролейбусного депо, де і працював позивач. З 01.01.2011 року трамвайне депо знову було перейменовано в трамвайно-тролейбусне депо, але штатної одиниці вулканизаторника в ньому не було і ОСОБА_1 продовжував працювати в тролейбусному депо. з 20.07.2012 року тролейбусне депо та трамвайно-тролейбусне депо було об'єднано в одне трамвайно-тролейбусне депо, штатним розписом якого передбачалась одна посада вулканизаторника (а.с. 160).

Присутній в судовому засіданні представник КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління" ОСОБА_6, який працює начальником відділу кадрів на підприєстві з 1979 року, пояснив, що окремих структурних підрозділів ДЕПО № 1 та ДЕПО № 2 на підприємстві організаційно-розпорядчими документами передбачено не було, вони називались так умовно, ОСОБА_1 був прийнятий на посаду вулканизаторника в "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління", що підтверджується записами в його трудовій книжці. Зазначив, що до 2001 року в кожному з ДЕПО була наявна одна посада вулканизаторника, а починаючи з 2002 року по всьому управлінню була лише одна посада вулканизаторника, на якій працював позивач.

Вказані пояснення підтверджуються змістом долучених до матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні письмових доказів - штатних розписів робітників трамвайно-тролейбусного та тролейбусного депо за період з 01.03.1999 року по 2004 рік та з 01.01.2009 року по 2013 роки, в яких зазначено, що в управлінні передбачалась лише одна посада вулканизаторника, яка включалась до бригади з ремонту агрегатів відділення технічного обслуговування, а тому підстави вважати, що було атестоване чиєсь інше робоче місце, а не позивача, відсутні.

В штатних розписах по трамвайно-тролейбусному та тролейбусному депо як окремий структурний підрозділ "вулканизаторна дільниця" в управлінні відсутня взагалі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримував доплату до заробітної плати в розмірі 4% за роботу на посаді зі шкідливими та важкими умовами праці.

Згідно п.10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N 637.

Відповідно до наказу № 6 від 19.01.1999 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» та наказу № 12 від 12.02.2009 року «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», виданих КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління", атестовано саме посаду вулканизаторника.

З огляду на викладене, суд приходить до переконливого висновку, що період роботи ОСОБА_1 на посаді вулканизаторника КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління" з 19.04.1999 року по 20.02.2004 року та з 12.02.2009 року по 31.07.2012 року підлягає зарахуванню до стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, оскільки вказана посада передбачена Списком № 2 Розділу ХХХІІІ Загальні професії, позиція 33 та за результатами проведеної атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за роботи зі шкідливими і важкими умовами праці на посаді вулканизаторника.

Дослідженими в судовому засіданні доказами беззаперечно доведено, що атестована посада вулканизаторника, на якій працював позивач.

Період з 20.02.2004 року по 12.02.2009 року правомірно органами Пенсійного фонду не зараховано до стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, оскільки посада вулканизаторника протягом вказаного періоду атестована не була. Доводи представника позивача, що характер виконуваної роботи позивача у цей період не змінювався, а тому цей період повинен бути зарахованим до стажу роботи в шкідливих умовах, не заслуговують на увагу суду.

Період роботи позивача на посаді ливарника пластмас з 01.12.2012 року по 01.08.2013 року не підлягає зарахуванню до стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, оскільки згідно наказу № 12 від 12.02.2009 року «Про підтвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», виданих КП "ОСОБА_2 трамвайно-тролейбусне управління", посада ливарника пластмас не була атестована, відповідно не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, стаж роботи позивача на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці становить 8р.3м.20дн. З огляду на те, що позивач має більше ніж 7 років 6 місяців стажу роботи роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він має право на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки (зменшення стажу на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи в шкідливих умовах праці).

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3-х місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 13.09.2016 року, 57-річного віку досягнув 23.08.2016 року, а тому в силу вимог ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має право на призначення пенсії за віком з 23.08.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 551,21 грн .

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адмінстративний позов задоволити.

Визнати протиправним і скасувати Розпорядження Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.09.2016 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (7 років 6 місяців).

Зобов'язати ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком по Списку № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 23.08.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС Україниапеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Стрілецька