Справа № 818/110/17
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 р. Справа № 818/110/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області,

Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

про стягнення заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі по тексту - відповідач-1, УМВС України в Сумській області), Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі по тексту - відповідач-2, СМВ УМВС України в Сумській області), в якому просить:

- стягнути з УДАІ при УМВС України в Сумській області, на користь ОСОБА_1 за 2007 рік - 954, 98 грн., за 2008 рік - 5 166,31 грн., за 2009 рік - 7 626, 44 грн., за 2010 рік - 6 165,26 грн., за 2011 рік 3181, 25 грн., всього загальну суму 23 094,24 грн. заборгованості по заробітку, та стягнути наступні суми індексації: за 2007 рік- 794 08,82 грн., за 2008 рік - 342 992,25 грн., за 2009 рік - 281 179,43 грн., за 2010 рік - 161 703, 32грн., за 7 місяців 2011 року - 64 473,09 грн. на загальну суму 929 756,91 грн.;

- стягнути з УМВС України в Сумській області на користь ОСОБА_1 за 2011 рік - 2 455, 85 грн., за 2012 рік - 12 480, 96 грн., всього на загальну суму 14936,81 грн. заборгованості по заробітку та стягнути наступні суми індексації: за 5 місяців 2011 року- 47134,76 грн., за 2012 рік - 230 045,16 грн., всього на загальну суму 277 179,92 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що протягом 2007 - 2011 років керівництвом УМВС України в Сумській області йому недонараховано заробітну плату, зокрема, не нараховано надбавку за роботу у вихідні та святкові дні, роботу в надурочний та нічний час.

У судове засідання представник позивача та представник відповідача не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником відповідача надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням у відпустці.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, враховуючи повторну неявку представника позивача та представника відповідача у судове засідання 13.04.2017 та 19.04.2017 року та враховуючи вимоги ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України суд відхиляє заявлене клопотання про відкладення справи та вважає за необхідне розглянути справу у письмовому провадженні за наявними письмовими доказами по справі.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 21.11. 2005 проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 2007 року проходив службу в дорожньо-патрульній службі УДАІ при УМВС України в Сумській області. В період з 01.01.2013 по 31.03.2014 - в Сумському міському відділі УМВС України в Сумській області. Наказом начальника УМВС України в Сумській області № 280 о/с від 20.08.2015 звільнений з посади інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Суми, підпорядкованого УМВС України в Сумській області за п. "ж" п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вказане вище підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.20 том.1).

На заяву від 12.12.2016, позивач отримав лист №11/388/29/п-104-2016 від 26.12.2016, в якому голова ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області повідомив ОСОБА_1 про нараховане йому грошове забезпечення за період з липня 2007 по грудень 2012 роки (а.с.23-25 том.1).

Ознайомившись із змістом довідок, позивач вважає, що протягом 2007 - 2012 років керівництвом УМВС України в Сумській області йому недонараховано заробітну плату, зокрема, не нараховано надбавку за роботу у вихідні та святкові дні, роботу в надурочний та нічний час.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ здійснюється відповідно до спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ», затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний Статут), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114, відомчих наказів, постанов, інструкцій та інших.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про міліцію" ( далі - Закон) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про міліцію» передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Суд, звертає увагу на те, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Відповідно до Положення та статті 22 Закону України «Про міліцію» для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 3.7.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 року № 499 (далі - Інструкція), підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є письмові накази керівників органів внутрішніх справ, графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 3.7.5 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов'язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.

Проте, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, накази про залучення позивача до понаднормової служби не приймались, табелі обліку робочого часу, які б свідчили про понаднормову службу позивача, до суду позивачем не надано, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд наголошує, що зазначені висновки узгоджуються із практикою Вищого адміністративного суду України, справа № К/800/57158/14 за ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про стягнення недоотриманих коштів, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про стягнення заробітку не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про стягнення заробітку - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А. Прилипчук