Справа № 346/6213/16-а
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/6213/16-а
Провадження № 2-а/346/20/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийського управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Матеївецької громади Коломийського району Івано-Франківської області, управління праці та соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого листа про виплату недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати ІІ категорії постраждалих від повені та зобовязання вчинити дії по виплаті цієї суми, -

в с т а н о в и в :

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року задоволено її позов, зобовязано Семаківську сільську раду Коломийського району віднести позивача до II категорії постраждалих від повені з виплатою їй недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені. Дане рішення суду виконано частково, зокрема, позивача на підставі рішення сесії Семаківської сільської ради №49-4/2011 від 24.02.2011 року включено до ІІ категорії постраждалих внаслідок стихійного лиха, що мало місце 25.07.2008 року. Однак, вказана постанова в частині виплати позивачу недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені, залишалася не виконаною.

З метою виконання даної постанови у зазначеній частині Семаківська сільська рада Коломийського району зверталась до Коломийської районної державної адміністрації ( далі РДА) листом № 189/02-25/05 від 22.10.2010 року, однак, кошти виплачені не були. Також неодноразово особисто позивач зверталась з даного приводу до Коломийської РДА з вимогою здійснити виплату належних їй сум. Листом управління праці та соціального захисту населення Коломийської РДА № П-450 від 03.05.2012 року позивача повідомлено про те, що відповідно до п. 15 Порядку використання у 2008 році субвенції з державного бюджету обласним бюджетам Вінницької, Івано-Франківської, Закарпатської, Львівської, Тернопільської та Чернівецької областей, міському бюджету м. Чернівці для ліквідації наслідків стихійного лиха, що сталося 23-27.07.2008 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2008 року № 689, сума допомоги для ІІ категорії постраждалих сімей повинна становити не менше як 30 000 грн.

Крім того, листом управління праці та соціального захисту населення Коломийської РДА № 3025/03-16/04 від 28.09.2012 року направлено лист у фінансове управління Коломийської РДА про виділення коштів у сумі 25 000 грн. для виплати позивачу вказаної допомоги як постраждалій внаслідок стихійного лиха на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року.

Також вказаним управлінням праці та соціального захисту населення 25.12.2012 року направлено листи № 4171/03-16/02 в Коломийську РДА, Коломийську районну раду та постійну комісію з питань бюджету, фінансів та податків Коломийської районної ради про те, що потреба в коштах для доплати позивачу як постраждалій II групи становить 25 000 грн. та надано пропозицію врахувати вказану потребу при формуванні бюджету Коломийського району на 2013 рік. Проведено розрахунок, згідно з яким потреба на виплату допомоги позивачу як постраждалій II категорії внаслідок вказаного стихійного лиха складає 25 000 грн. Однак, рішення про виділення даних коштів у 2013 році не прийнято. У подальшому планувалось прийняття відповідного рішення про включення даних коштів у бюджет на 2014 рік, однак, вказане питання і тоді позитивно не вирішилось.

Не зважаючи на це, позивачем отримано відповідний виконавчий лист і предявлено його до виконання у відділ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції. Однак, державним виконавцем завершено виконавче провадження, не дивлячись на те, що рішення в частині виплати позивачу недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені, залишилось не виконаним. Востаннє відповідна постанова державним виконавцем винесена 04.10.2016 року (виконавче провадження № 50833711).

Позивач зазначає, що з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України від 05.06.2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання. Названим законом держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Цим законом також визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, ст. 3 цього Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини 4 ст. 3 вказаного Закону перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

06.02.2013 року набрав чинності у новій редакції Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до цього Порядку та вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» 02.11.2016 року позивачем подано відповідну заяву до Коломийського управління Державної казначейської служби України Івано- Франківської області з необхідними додатками про виконання виконавчого листа в справі № 2а-449/2009, виданого Коломийським міськрайонним судом, про виплату їй недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені.

Однак, листом Коломийського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області від 03.11.2016 року № 2-02/866, який позивачем отримано 07.11.2016 року, її повідомлено про те, що зазначений виконавчий лист не підлягає до виконання органами казначейства і необхідна зміна способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому, в листах Коломийської РДА № 2013/01-057/150 від 13.07.2016 року та Департаменту фінансів Івано-Франківської ОДА № 1420/06-08/45 від 29.09.2016 року (які надавались Коломийському управлінню Державної казначейської служби України Івано-Франківської області) зазначено, що виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року на користь позивача на даний час можливо лише відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, тобто органами Державної казначейської служби України.

Позивач звертає увагу на те, що 15.08.2011 року Львівським апеляційним адміністративним судом в справі № 2а-449/09/0909 (судове провадження - №81842/09/9104) відмовлено їй та Семаківській сільській раді Коломийського району в розясненні постанови цього суду від 17.05.2010 року, оскільки її мотивувальна та резолютивна частини є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними.

02.12.2013 року позивач зверталась до Коломийського міськрайонного суду із заявою про зміну способу виконання вказаного судового рішення, проте ухвалою суду від 24.12.2013 року, постановленою в справі №346/7449/13-а, відмовлено у задоволенні такої заяви.

Крім того, в 2015 році відділ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції також звертався до Коломийського міськрайонного суду із поданням про зміну способу виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04.02.2015 року, постановленою в справі № 346/169/15-а, вказане подання задоволено. Змінено спосіб виконання вказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року в частині зобовязання Семаківську сільську раду провести на користь ОСОБА_1 виплату зазначеної недовиплаченої допомоги в розмірі 25 000 грн.

Однак, за апеляційною скаргою Семаківської сільської ради ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04.02.2015 року скасовано та постановлено нову, якою в задоволенні вказаного подання відділу ДВС відмовлено. При цьому в своїй ухвалі від 02.12.2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд вказав, що виносячи постанову від 17.05.2010 року, суд у відповідності до ст. 162 КАС України прийняв постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина.

Таким чином, позивачем вжито всіх можливих заходів у відповідності до вимог чинного законодавства з метою виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року, однак, це судове рішення в частині виплати позивачу недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені, що складає 25 000 грн., на даний час залишається не виконаним.

Тому позивач просить визнати неправомірними дії Коломийського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області щодо відмови у прийнятті до виконання вищевказаного виконавчого листа про виплату позивачу вищевказаної недовиплаченої допомоги та зобов'язати цього відповідача здійснити дії щодо виконання даного виконавчого документа.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, та просить ці вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Коломийського управління Державної казначейської служби ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та просить в задоволенні позову відмовити, оскільки органи казначейства виконують рішення про стягнення грошових коштів, а не рішення зобов'язального характеру, а у вказаному виконавчому листі немає вказівки саме про таке стягнення.

Представник співвідповідача - Матеївецької громади Коломийського району в судове засідання 14.04.2017 року не з'явився, про його час і місце належно повідомлений. Представник цього відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні 06.04.2017 року позовні вимоги не визнав, оскільки вказане рішення мають виконувати органи казначейства, а не Матеївецька громада. Семаківська сільська рада, яка увійшла до складу цієї громади в грудні 2016 року, надала відповідні списки і вжила всіх заходів щодо повного виконання зазначеного судового рішення від 17.05.2010 року.

Представник співвідповідача - управління праці та соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та зазначила, що управління праці не виконує такі виконавчі документи, про які вказує позивач, і субвенції на виплату вказаної допомоги на даний час не існує, оскільки така субвенція виділялась ще у 2008 році.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, вивчивши та оцінивши досліджені докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Згідно з положеннями ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України. В разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому нормативному акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року, прийнятою в справі 2а-449/09/0909, задоволено позов ОСОБА_1, зобовязано Семаківську сільську раду Коломийського району віднести ОСОБА_1 до II категорії постраждалих від повені з виплатою їй недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені (а.с. 10, 11).

Відповідно до листа №189/02-25/05 від 22.10.2010 року Семаківська сільська рада зверталась до Коломийської РДА та відділу ДВС Коломийського міськрайонного відділу юстиції про виплату позивачу недовиплаченої допомоги, яка належить їй до виплати як постраждалій II категорії від повені (а.с. 18).

15.08.2011 року Львівським апеляційним адміністративним судом в справі № 2а-449/09/0909 (судове провадження - №81842/09/9104) відмовлено позивачу та Семаківській сільській раді Коломийського району в розясненні постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року. В ухвалі суду зазначено, що мотивувальна та резолютивна частини вказаної постанови є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними (а.с. 13).

Листом управління праці та соціального захисту населення Коломийської РДА № П-450 від 03.05.2012 року позивача повідомлено про те, що відповідно до п. 15 Порядку використання у 2008 році субвенції з державного бюджету обласним бюджетам Вінницької, Івано-Франківської, Закарпатської, Львівської, Тернопільської та Чернівецької областей, міському бюджету м. Чернівці для ліквідації наслідків стихійного лиха, що сталося 23-27.07.2008 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2008 року № 689, сума допомоги для ІІ категорії постраждалих сімей повинна становити не менше як 30 000 грн.(а.с. 19).

Відповідно до листа № 3025/03-16/04 від 28.09.2012 року направлено лист у фінансове управління Коломийської РДА про виділення коштів у сумі 25 000 грн. для виплати позивачу матеріальної допомоги як постраждалій внаслідок стихійного лиха на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року (а.с. 20).

Згідно з відповіддю зазначеного управління праці та соціального захисту населення № 4171/03-16/02 від 25.12.2012 року направлено листи в Коломийську РДА, Коломийську районну раду та постійну комісію з питань бюджету, фінансів та податків Коломийської районної ради про те, що потреба в коштах для доплати позивачу як постраждалій II категорії внаслідок стихійного лиха, що мало місце 23-27 липня 2008 року, становить 25 000 грн., а також надано пропозицію врахувати вказану потребу при формуванні бюджету Коломийського району на 2013 рік (а.с.21, 22).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2013 року, постановленою в справі №346/7449/13-а, відмовлено позивачу у задоволенні заяви про зміну способу виконання вищевказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року. В ухвалі зазначено, що відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки із змісту її заяви випливає, що вона в межах розгляду даної заяви, поданої в порядку виконання судового рішення, просить вирішувати новий спір по суті, а саме хто повинен бути належним відповідачем в такій справі та визначити суму допомоги, яка має бути стягнута на користь позивача (а.с.14).

Судом встановлено, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року у вищезазначеній частині Коломийським міськрайонним судом 22.12.2014 року видано виконавчий лист ( а.с. 12).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 04.02.2015 року, постановленою в справі № 346/169/15-а, задоволено подання відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції та змінено спосіб виконання вказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду із зобовязання Семаківську сільську раду Коломийського району провести позивачу виплату недовиплаченої допомоги, яка належить їй до виплати як постраждалій II категорії від повені, на стягнення із Семаківської сільської ради на користь позивача 25 000 грн. вказаної допомоги (а.с. 15).

Однак, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2015 року скасовано вказану ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04.02.2015 року та постановлено нову, якою в задоволенні подання відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції про зміну способу виконання рішення відмовлено. В ухвалі вказано, що змінивши спосіб виконання такої постанови із зобовязання виплатити недовиплачену допомогу, яка належить до виплати ІІ категорії постраждалих від повені, на стягнення конкретної суми, суд першої інстанції змінив постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішив питання, що не були предметом дослідження судами при розгляді справи. Однак, зміна на підставі ст. 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права (а.с.16, 17).

В листах Коломийської РДА № 2013/01-057/150 від 13.07.2016 року та Департаменту фінансів Івано-Франківської ОДА № 1420/06-08/45 від 29.09.2016 року зазначено, що виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року про виплату на користь позивача вказаної допомоги на даний час можливо лише відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, тобто органами Державної казначейської служби України (а.с. 23- 25).

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної 04.10.2016 року у ВП №50833711 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-449, виданого 22.12.2014 року Коломийським міськрайонним судом, закінчено, оскільки виконати рішення без участі боржника (Семаківської сільської ради ) неможливо (а.с. 26).

Судом встановлено, що 02.11.2016 року позивачем відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, та вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» подано відповідну заяву до Коломийського управління Державної казначейської служби України Івано- Франківської області з необхідними додатками про виконання виконавчого листа в справі № 2а-449/2009 про виплату їй недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати II категорії постраждалих від повені (а.с. 27, 28).

Однак, цей відповідач листом від 03.11.2016 року № 2-02/866 повідомив позивача про те, що зазначений виконавчий лист не підлягає виконанню органами казначейства, і необхідна зміна способу і порядку виконання судового рішення, так як цей виконавчий лист носить зобовязальний характер у виді вчинення дій щодо Семаківської сільської ради. Однак, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та вказаним Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників не передбачено виконання органами казначейства рішень зобовязального характеру (а.с. 29, 30).

Ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 зазначеного Порядку на органи казначейства покладено обов'язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розгляд письмових звернень (вимог) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

В силу положень пунктів 24 та 25 цього Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку.

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно з пунктом 31 Порядку у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Відповідно до п.п. 1 п. 47 вказаного Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

У силу пункту 48 Порядку для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Таким чином, безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а у разі їх відсутності, територіальний орган Казначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов'язує здійснити дії спрямовані на виконання рішення суду і пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Казначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.

Разом з тим, у разі неможливості виконання боржником судового рішення протягом двох місяців з моменту надходження заяви щодо здійснення безспірного списання, виконавчий документ та інші відомості передаються до Державної казначейської служби України для подальшого виконання. При цьому, строк виконання судового рішення Казначейством не може перевищувати трьох місяців з дня надходження виконавчого документу на підставі пункту 47 Порядку.

Згідно із частинами 1-2 ст. 162 КАС України за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови: 1) про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматись від вчинення певних дій; .8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Прийняття судами рішення про зобовязання органу Державної казначейської служби вчинити дії щодо виконання судового рішення є правомірним, оскільки є реалізацією повноваження, яким суд наділено відповідно до пункту 2 частини другої статті 162 КАС України.

Крім того, обов'язковість судових рішень гарантується не тільки статтею 129-1 Конституції України, а й практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСГІЛ) зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необгрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Ромашов проти України»). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення ЄСПЛ у справі «Шмалько проти України»). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення ЄСПЛ у справі «Сокур проти України»). У рішенні ЄСПЛ по справі «ОСОБА_5 проти Італії» зазначається, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до преамбули вказаного Порядку він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що на даний час чинним законодавством України не визначено іншого порядку виконання вищевказаного виконавчого листа, і позивачем вжито всіх можливих заходів, спрямованих на його виконання, однак, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2010 року в частині виплати позивачу частини невиплаченої допомоги залишається не виконаним. При вирішенні даного спору суд бере до уваги позицію даного суду апеляційної інстанції, висловлену у вищевказаних ухвалах від 15.08.2011 року та 02.12.2015 року, про відсутність підстав для розяснення та зміни способу виконання вказаного судового рішення від 17.05.2010 року у зазначеній частині. А тому дане судове рішення в цій частині підлягає виконанню відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників з існуванням саме такого формулювання, яке вказав Львівський апеляційний адміністративний суд, і це формулювання не слід вважати вимогою зобовязального характеру, оскільки воно за своєю юридичною природою означає саме стягнення грошових коштів в розмірі частини невиплаченої позивачу вищевказаної допомоги.

Тому заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими, і приходить до висновку, що представником відповідача не виконано обовязку, передбаченого ч.2 ст.71 КАС України, тобто не доведено правомірності оспорюваних дій відповідача.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач від сплати судового збору звільнена як інвалід ІІ групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 33). Тому судові витрати по розгляду позову слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, ст.ст.8, 22, 55, 95, 129-1 Конституції України, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, керуючись ст.ст. 155, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною відмову Коломийського управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області від 03.11.2016 року №2-02/866 у прийнятті до виконання виконавчого листа в справі №2а-449/2009, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 22.12.2014 року , про виплату ОСОБА_1 недовиплаченої допомоги яка належить до виплати ІІ категорії постраждалих від повені.

Зобов`язати Коломийське управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області здійснити дії щодо виконання виконавчого листа в справі №2а-449/2009, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 22.12.2014 року, про виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с.Замулинці, вул. Набережна Надпруття,17а, Коломийського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_1, недовиплаченої допомоги, яка належить до виплати ІІ категорії постраждалих від повені в сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень, в порядку, передбаченому Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Судові витрати по розгляду позову віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня отримання постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі складена 19 квітня 2017 року.

Суддя Калинюк О. П.