Справа № 805/4608/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Київ К/800/29981/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Калашнікової О.В.,

Кравцова О.В.,

Єрьоміна А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 805/4608/15-а за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вокалів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо» Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправною відмови щодо включення до переліку вкладників, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вокалів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, в якому просив:

визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вокалів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, оформлену листом від 10.04.2015р. за вих.№19/1547 щодо не включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №20-888 строкового банківського вкладу (депозиту) «classic» в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення від 10.07.2014р.;

зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вокалів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Камбіо» Додусенка Володимира Івановича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_4 стосовно здійснення останньому виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №20-888 строкового банківського вкладу (депозиту) «classic» в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення від 10.07.2014р. в розмірі 200 000,00 грн.;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити необхідні дії для включення позивача в загальний реєстр вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №20-888 строкового банківського вкладу (депозиту) «classic» в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення від 10.07.2014р. в розмірі 200 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, чим порушено його право на отримання такого відшкодування.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року позов задоволено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2015 року та закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 липня 2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та позивачем укладено договір №20-888 строкового банківського вкладу (депозиту) «classic» в національній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення.

Згідно з п.1.1 вказаного договору, банк приймає від вкладника грошову суму в розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.4 банк відкриває вкладний (депозитний) рахунок вкладнику НОМЕР_1.980. Строк розміщення вкладу складає 197 днів: з 10.07.2014р. по 23.01.2015р.

У матеріалах справи наявна копія повідомлення від 10.07.2014р. про ознайомлення позивача з інформацією про систему гарантування вкладів фізичних осіб та умови вкладу за яким Фонд не відшкодовує кошти згідно ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до копії платіжного доручення №1-1 від 10.07.2014р. позивач перерахував з рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 200 000,00 грн. з призначенням платежу: перерахована сума коштів на вклад згідно депозитної угоди №20-888 від 10.07.2014р.

До суду наданий меморіальний ордер №2 від 10.07.2014р. за яким ОСОБА_7 зі свого поточного рахунку у ПАТ «Банк Камбіо» перерахував кошти у розмірі 200 000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 у ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до меморіального ордеру №1-1 від 10.07.2014р. позивач зі свого поточного рахунку у ПАТ «Банк Камбіо» перерахував кошти у розмірі 200 000,00 грн. на свій депозитний рахунок у ПАТ «Банк Камбіо» з призначенням платежу: перерахована сума коштів на вклад згідно депозитної угоди №20-888 від 10.07.2014р.

Вказані обставини підтверджуються виписками по рахунку НОМЕР_1 та по рахунку НОМЕР_1 за 10.07.2014р.

Також матеріали справи містять виписку з рахунку ОСОБА_7 за 10.07.2015р., з якої вбачається, що у зв'язку з достроковим розірванням договору №20-18 від 16.01.2013р. на рахунок ОСОБА_7 перераховано 564 352,03 грн. та 22 917,19 грн. (всього 609 269,22 грн.), 200 000,00 грн. було перераховано на поточний рахунок позивача, 200 000,00 грн. було перераховано на поточний рахунок іншої особи та 209 270,00 грн. було перераховано на вклад ОСОБА_7. При цьому, зазначено, що вхідний станом на 31.03.2014р. складає 550,90 грн., вихідний станом на 10.07.2014р. складає 550,12 грн.

Постановою правління Національного банку України від 04.12.2014р. №782 ПуАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.12.2014р. №140, розпочато з 05.12.2014р. процедуру виведення ПуАТ «Банк Камбіо» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, тимчасову адміністрацію затверджено строком на три місяці з 05.12.2014р. по 04.03.2015р. включно.

17 лютого 2015р. Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ №157 щодо здійснення в ПАТ «Банк Камбіо» перевірки документів, пов'язаних з укладанням ПАТ «Банк Камбіо» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб. Для виконання перевірки документів вказаним наказом створено Комісію з перевірки вкладів фізичних осіб.

Відповідно до протоколу Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Камбіо» від 27.02.2015р., виявлені наступні факти: - безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» у серпні - вересні 2014р. (загальна сума залишків по цим банківським рахункам фізичних осіб станом на 05.12.2014р. складає 54 701 865,14 грн.); - безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» у серпні - вересні 2014р. (загальна сума залишків по цим банківським рахункам фізичних осіб станом на 05.12.2014р. складає 222 079 798,70 грн.).

У вказаному протоколі зазначено, що призначення платежу вищезазначених операцій свідчить при їх нетиповий характер: надання та повернення фінансової (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів на поповнення поточного рахунку іншої фізичної особи тощо.

На підставі наведеного Комісія з перевірки вкладів фізичних осіб запропонувала Уповноваженій особі Фонду тимчасово обмежити здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам.

При цьому, у вказаному протоколі зазначено, що перелік банківських операцій, які можуть бути обмежені на час тимчасової адміністрації, у розрізі рахунків конкретних фізичних осіб, виплати за вкладами яких підлягають тимчасовому обмеженню, складений за формою та структурою файлу «D», визначеними правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затвердженими рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2012р. №3, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23.08.2012р. за №1430/21742.

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 27.02.2015р. №144 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. №46 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до плану врегулювання, з 02.03.2015р.

Також, вказаним рішенням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» призначено Додусенка Володимира Івановича строком на один рік з 02.03.2015р. по 01.03.2016р включно.

Позивач звернувся до відповідачів з заявою від 16.03.2015р., якою просив надати інформацію щодо: включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; щодо підстав не включення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, вказаною заявою позивач просив включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом, який розміщений у ПАТ «Банк Камбіо», у розмірі 200 000,00 грн.

Уповноважена особа Фонду надала відповідь за вих. №19/1547 від 10.04.2015р., якою повідомила, що операції по рахунку підпадають під ознаки, за якими проводилася перевірка за банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників. Про виявлені обставини було повідомлено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Зареєстровано кримінальне провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПуАТ «Банк Камбіо» злочину. Також відповідач зазначив, що після отримання відповіді про законність операції по рахунку позивача Фондом гарантування вкладів фізичних осіб будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь від 18.06.2015р. №02-036-19890/15, в якій зазначив, що у переліку вкладників інформація стосовно зазначеного позивачем вкладу відсутня.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено правомірності не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що дану справу належить розглядати за правилами господарської юрисдикції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.7 цієї статті суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із вищезазначеного слідує, що суб'єктом владних повноважень можуть виступати органи державної влади, а також юридичні особи публічного права, наділені владно-управлінськими функціями з метою реалізації публічних інтересів держави чи територіальної громади.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що Фонд підзвітний Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Відповідно до ст.6 Закону Фонд гарантувань вкладів фізичних осіб у межах своїх функцій та повноважень здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Отже, відповідно до вищевказаних норм Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є суб'єктом публічного права, який створюється розпорядчим актом органу державної влади з метою реалізації публічних інтересів держави в сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, здійснює нормативне регулювання, що відображається у прийнятті нормативно-правових актів з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що спір, предметом якого являється перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання покладених на неї владно-управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави на відповідність законам України та іншим нормативно-правовим актам, підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, у постановах Верховного Суду України від 16.02.2016 року №21-484а15 та від 15.06.2016 року у справі №826/20410/14, на які посилається суд апеляційної інстанції як на підставу для закриття провадження у справі, Верховний Суд України дійшов висновку, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно, спори, які виникають на етапі ліквідації банку підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Частиною 3 ст.2 даного Закону встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є правовідносини, врегульовані Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб», який є спеціальним, та, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини, які складаються між Фондом, банками та Національним банком України.

Відповідно, правові аспекти застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» є відмінними, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження.

За правилами ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи наведене, а також з метою дотримання положень ст. 17 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції з метою вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: