Справа № 810/4435/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року № 810/4435/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що чинним законодавством не врегульовано, а в акті перевірки не наведено жодних доказів на підтвердження факту зберігання або реалізації позивачем алкогольного напою, маркованого маркою акцизного податку попереднього зразка із порушенням терміну придатності для споживання. Крім того, не зазначено де саме зберігалась пляшка алкогольного напою і чи знаходилась така пляшка в реалізації, також не вказано що ця пляшка алкогольного напою являється фальсифікованою чи реалізовувалася без акцизної марки або ж акцизна марка була підробленою.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до норм чинного законодавства, оскільки перевіркою встановлено факт зберігання алкогольного напою з порушенням норм, що встановлюють вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема відповідно до наявного маркування на пляшці - алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Київській області 06.09.2016 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції в магазині за адресою: АДРЕСА_1.

За наслідками перевірки складено Акт від 07.09.2016 №1051/10-36-40/НОМЕР_2, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: встановлено факт зберігання з метою реалізації пляшки вина напівсолодкого червоного «Шабо», об'ємом 0,7 л., виробництво ТОВ ПТК «Шабо», по ціні 35,00 грн. терміном придатності 12 місяців, дата виготовлення 21.01.2015 року. Відповідно до наявного маркування на пляшці - алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання. Також в акті перевірки зазначено, що під час перевірки проводилась фото фіксація виявленого правопорушення. Алкогольний напій залишено на місці торгівлі.

На підставі висновків Акту перевірки Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.09.2016 № , у якому визначено, що на підставі абз. 15 ч.2 ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 17000 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон № 481/95-ВР).

Згідно ст. 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку, марковані марками попереднього зразка алкогольні напої знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Суд зазначає, що податковим органом проведено перевірку та встановлено, що відповідно до наявного маркування на пляшці алкогольний напій є з простроченим терміном придатності для споживання.

Таким чином, перевіркою встановлено факт зберігання алкогольного напою з порушенням норм Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідальність за порушення вимог Закону №481/95-ВР передбачена у ст. 17 цього ж Закону.

Згідно абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі:

- оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 грн.

- зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку або з підробленими марками акцизного податку 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 грн.

Згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3. статті 54 ПКУ, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПКУ штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Отже, судом встановлено, що відповідачем було правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 17000 грн. за маркування на пляшці - алкогольний напій з простроченим терміномпридатності для споживання. Суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу до суду для спростування твердження відповідача.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів суду порушення своїх прав та інтересів з боку відповідача і жодним доказом не обґрунтував неправомірність дій та рішення відповідача.

Судом враховано при розв'язанні відповідних спорів принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до вказаної норми суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Судом було запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач надав суду всі докази на підтвердження правомірності своїх дій і прийнятого рішення.

У зв'язку з викладеним підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.