Справа № 804/3599/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 р. Справа № 804/3599/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
10.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить, з урахуванням уточнень:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 29.04.2016 року за № 1139 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 08.08.2016 року за № 218 о/с про звільнення зі служби за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
- зобовязати ГУ НП в Дніпропетровській області змінити дату звільнення з Національної поліції з 08.08.2016 на 18.08.2016 року та статтю звільнення на статтю за станом здоровя, а також оплатити час перебування на лікарняному з 08.08.2016 року по 17.08.2016 року.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що накази про його звільнення видавались під час перебування на лікарняному. Також відповідачем проігноровано рапорти про звільнення зі служби від 21.07.2016 року та від 05.08.2016 року.
Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 1996 року.
07.11.2015 року наказом т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 1 о/с ОСОБА_3 призначено начальником Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції та присвоєно спеціальне звання підполковник поліції.
14.03.2016 року на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 62 о/с позивача було відсторонено від посади з 12.03.2016 року по 12.05.2016 року.
З 04.04.2016 року по 25.04.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська лікарня № 16» ДОР, що підтверджується випискою з медичної карти.
Також з 26.04.2016 року по 04.05.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізька міська лікарня № 1» ДОР, що також підтверджується випискою з медичної карти.
29.04.2016 року т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області затверджено висновок службового розслідування від 23.04.2016 року, у якому зазначено, що підтверджено факт вчинення підполковником ОСОБА_3 дисциплінарного проступку та запропоновано накласти на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Із зазначеним висновком позивач був ознайомлений 22.07.2016 року.
З 04.05.2016 року по 17.08.2016 року позивач безперервно перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності № 892, 999,1259 та № 718044.
04.08.2016 року гарнізонною військово-лікарською комісією в Дніпропетровській області складено свідоцтво про хворобу № 33, в якому зроблено висновок про непридатність позивача до військової служби.
08.08.2016 року під час знаходження позивача на лікарняному ГУНП в Дніпропетровській області прийнято наказ № 218 о/с, яким звільнено підполковника ОСОБА_3 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 08.08.2016 року
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року, №3460-IV (далі статут) на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.
Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Статуту, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.
Частинами 1, 2 статті 16 Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.
Аналіз частини 2 статті 16 Статуту дає підстави вважати, що дисциплінарне стягнення на осіб рядового і начальницького складу не може бути накладене у період тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.
Відповідно до виписки з медичної карти з 04.04.2016 року по 25.04.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізька міська лікарня № 16» ДОР.
Також суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.
Таким чином, трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена частиною третьою статті 40, частини другої статті 41 Кодексу законів про працю України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності.
Згідно довідки про тимчасову втрату працездатності АДБ № 718044 у період з 08.08.2016 року по 17.08.2016 року позивач був звільнений від служби, та повинен був приступити до служби 18.08.2016 року, отже був звільнений у період знаходження на лікарняному.
Суд зазначає, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.
Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Положеннями частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наказ Головного управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області від 08.08.2016 року № 218 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_3 начальника Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції підлягає скасуванню, а ОСОБА_3 поновленню на службі із виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Разом з цим суд зазначає, що відповідачем залишено без розгляду рапорт від 05.08.2016 року про звільнення за станом здоровя, до якого було додано свідоцтво про хворобу № 33 від 04.08.2016 року.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.04.2016 року № 1139 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3.
Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 08.08.2016 року № 218 о/с в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_3.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області видати новий наказ по особовому складу, яким звільнити ОСОБА_3 зі служби в поліції з 18.08.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити усі види грошових виплат з урахуванням зміни дати звільнення, тобто до 18.08.2016 року відповідно до вимог чинного законодавства України.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03 березня 2017 року

Суддя ОСОБА_1