Справа № 826/6793/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Київ К/800/48665/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.,
Кравцова О.В.,
Єрьоміна А.В.
розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі №826/6793/15 за позовом ОСОБА_4 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій Пенсійного фонду України щодо оподаткування та зменшення розміру раніше призначеної пенсії в порушення Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними, зобов'язання Пенсійного фонду України вчинити дії щодо виплати призначеної позивачу пенсії в повному обсязі без оподаткування з 01 лютого 2015 року та стягнення з Пенсійного фонду України грошових коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями, та повернення їх позивачу на час набуття чинності судовим рішенням у зв'язку з порушенням конституційних прав позивача на отримання пенсії в повному розмірі без оподаткування і законних прав на соціальний захист.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з червня 2010 року позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років. В лютому 2015 року отримав пенсію в розмірі, меншому, ніж мав би отримати. Позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та вимогою усунути порушення.

Позивачем отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій роз'яснено, що відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, пенсія є базою оподаткування та обкладається військовим збором.

Вважаючи, що вищезазначений Закон №71-VII прийнято пізніше, ніж відбулось призначення позивачу пенсії та з огляду на незворотність дії закону в часі, позивач не погоджується з оподаткуванням його пенсії, а тому звернувся до суду з позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду

від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 03 червня 2010 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

У лютому 2015 року позивач отримав пенсію у розмірі меншому від того, що повинен був, на його думку, отримати.

ОСОБА_4 звернувся з запитом на отримання публічної інформації до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив надати наступну інформацію: на підставі якого рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області чи Пенсійного фонду України та яких нормативних документів, законів України позивачу з лютого 2015 року виплачується пенсія не в повному розмірі, яка йому призначена (нарахована) за вислугою років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» та у зв'язку з чим; який розмір пенсії призначений (нарахований) та фактично виплачується з лютого 2015 року позивачу; які суми грошових коштів у відсотковому відношенні були утримані з пенсії позивача з лютого 2015 року, в які фонди (бюджети) та на які потреби; чи буде в подальшому оподатковуватися зазначена пенсія і на який період часу і чи буде вона виплачуватися в повному розмірі в наступних місяцях поточного року і в наступних роках.

Крім того, позивач вимагав поновити йому раніше призначену пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» за вислугу років та виплату пенсії в повному розмірі, починаючи з квітня 2015 року, а за попередні місяці 2015 року повернути утримані грошові кошти на податки, так як оподаткування пенсії та її зменшення не відповідає Конституції України і Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пенсії звільнені від оподаткування.

Листом від 25 березня 2015 року №ПІ-7 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що з 01 липня 2014 року відповідно до внесених Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» змін до Податкового кодексу України органи Пенсійного фонду України набули статусу податкового агента, а відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, щодо оподаткування пенсій та розширено об'єкт обкладання військовим збором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дії відповідача при утриманні з пенсії позивача сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору є правомірними та відповідають вимогам законодавства з огляду на положення Податкового кодексу України зі змінами, внесеними Законами України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та від 28 грудня 2014 року №71-VIІI «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення » пенсії не підлягають оподаткуванню.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIIІ, який набув чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни, зокрема, до ст. 164 Податкового кодексу України, відповідно до підпункту 164.2.19 якої суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Крім того, відповідно до п. 16 1. Розділу ХХ Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Підпунктом 162.1.1. п. 162.1. ст. 162 Податкового кодексу України визначено, що платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

Відповідно до п.п . 163.1.1. п. 163.1. ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктами 171.1-171.2 ст. 171 Податкового кодексу України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є, зокрема, податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно з п. 18.1. ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Пунктом 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Статтею 168 Податкового кодексу України визначений порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Згідно з п. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

З наведених норм вбачається, що з 01 січня 2015 року пенсії, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, а також військовим збором. При цьому органи Пенсійного фонду України являються податковим агентом та зобов'язані утримувати зазначені вище податок та збір із суми доходу платника таких податку та збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

Отже, оподаткуванню підлягає сума пенсії, що перевищує 3654 грн. (1218 гривень * 3).

Як встановлено судами, позивач відповідно до матеріалів пенсійної справи № отримує пенсію в розмірі 6384, 42 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як податковим агентом починаючи з 01 лютого 2015 року утримується 450, 52 грн., тобто 16, 5% (15% - податок на доходи фізичних осіб та 1, 5% - військовий збір) від суми пенсії позивача, що перевищує 3654 грн., тобто з 2730, 42 грн. (сума одержуваної пенсії 6384, 42 грн. - сума трьох розмірів мінімальних заробітних плат 3654 грн.). Таким чином, до сплати позивачу належить 5933, 90 грн. (сума нарахованої пенсії 6384, 42 грн. - сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору 450, 52 грн.).

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідачів, а відтак - і про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді