Справа № 742/1027/17
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/54/17
Єдиний унікальний № 742/1027/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Циганко М.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з адміністративним позовом до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 19 травня 2010 року перебуває на обліку в Прилуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Розрахунок пенсії позивача проведений відповідно до Закону України «Про державну службу». На момент призначення пенсії позивач працювала на посаді сільського голови Бубнівщинської сільської ради та продовжує працювати на цій посаді по даний час. 17 лютого 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії у зв»язку з підвищенням заробітної плати як державного службовця на підставі довідки про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію №37 від 17 лютого 2017 року, видану Бубнівщинською сільською радою. Проте, листом від 01 березня 2017 року №37/10/Ф-3, відповідач відмовив їй в проведенні даного перерахунку, мотивуючи тим, що немає законним підстав для проведення даного перерахунку. Оскільки, вказану відмову позивач вважає протиправною, та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, вона і звернулась з даним позовом до суду про визнання дій відповідача протиправними та зобов»язання перерахувати та виплатити пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця, а саме з 01 грудня 2015 року в розмірі 80% від суми заробітної плати, зазначеної в довідці від 17 лютого 2017 року №37.

Представник відповідача надав суду письмове заперечення на позовну заяву в якій не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Крім того, подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в зв»язку із пропуском позивачем встановленого законом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для відмови в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав:

З 19 травня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Прилуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Розрахунок пенсії проведений відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням стажу роботи 37 років 01 місяць 27 днів, в тому числі на посаді особи місцевого самоврядування - 08 років 19 днів, в розмірі 80 % заробітної плати, обрахованої згідно довідок, що містяться в пенсійній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача із заявою від 17 лютого 2017 року про проведення перерахунку призначеної їй пенсії у зв»язку з підвищенням заробітної плати згідно Довідки про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію від 17 лютого 2017 року №37.

Проте, листом від 01 березня 2017 року за №37/10/Ф-3, Прилуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України відмовило позивачу в проведенні даного перерахунку, посилаючись на те, що, оскільки з 01 травня 2016 року набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», згідно якої постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, яка передбачала проведення даних перерахунків, втратила чинність, тому провести перерахунок пенсії позивача не має законних підстав.

Суд погоджується з доводами відповідача, що дійсно позивач не має законних підстав на проведення перерахунку призначеної пенсії з наступних підстав.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що була чинною станом на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37-1 ЗУ «Про державну службу» викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Також, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою перерахунок пенсії Закон України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV втратив чинність.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до ст.90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Натомість, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із відповідною заявою (17 лютого 2017 року) набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, який не містить норми законодавства, яка б визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та, які б визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Оскільки, чинний на час виникнення спірних правовідносин Закон України «Про державну службу» не передбачає право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, та враховуючи дату звернення позивача із відповідною заявою, пенсійним органом правомірно відмовлено в перерахунку пенсії.

Крім того, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як убачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. З огляду на викладене, у відповідача відсутні підстави для перерахунку позивачу пенсії на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови №865 у редакціях, чинних на момент призначення їй пенсії, з а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена Київським апеляційним адміністративним судом в постановах від 26 січня 2017 року у справах №742/3922/16-а, №728/2789/16-а та №741/1362/16.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 6, 8, 9, 17-18, 69, 100, 104-106, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя М.О.Циганко