Справа № 610/753/17
Суддя: Носов Г. С.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 610/753/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Носов Г.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила: визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі - управління ПФУ) щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця з більшого заробітку на підставі довідки управління економічного розвитку, торгівлі, житлово-комунального господарства та інфраструктури Балаклійської РДА № 568 від 29.07.2016 року; скасувати рішення управління ПФУ № 157670 від 27.02.2017 року про відмову у перерахунку пенсії державного службовця згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року в редакції, чинній на момент призначення пенсії; зобов`язати відповідача здійснити їй перехід з пенсії за віком на пенсію за віком як державному службовцю та здійснити перерахунок і виплату з 01.03.2017 року пенсії, призначеної відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент призначення пенсі, та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 в редакції, чинній на момент призначення пенсії, без встановлення будь-якого строку та обмеження у розмірі і часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 в розмірі 90% заробітної плати; стягнути з відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вона має стаж роботи на посаді державного службовця понад двадцять років. З 02.01.2004 року вона перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримувала пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, а з 19.01.2011 року отримує пенсію за віком.

22.02.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, в редакції, чинній на момент призначення пенсії, та про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 на підставі довідки про заробітну плату № 568 від 29.07.2016 року.

Рішенням № 157670 від 27.02.2017 року управління ПФУ відмовило їй у переході на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 02.01.2004 року по 18.01.2011 року вона отримувала пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року втратив чинність, крім ст. 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року. Зокрема у рішенні зазначено, що пенсії відповідно до Закону № 889-VІІІ від 10.12.2015 року у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (ст. 37 Закону № 3723-ХІІ) призначаються особам, яким не призначали пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Позивач вважає вказане рішення Управління ПФУ протиправним, таким, що не відповідає чинному законодавству та порушує соціальні права позивача щодо пенсійного забезпечення та неправомірно звужує конституційні гарантії.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.03.2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідно до Постанови КМУ від 21.12.2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління ПФУ в Балаклійському районі 31.03.2017 року реорганізовано шляхом злиття в Зміївське об'єднане управління ПФУ Харківської області.

Зміївське об'єднане управління ПФУ Харківської області надало до суду письмові заперечення, в яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що чинне законодавство не передбачає перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати непрацюючим державним службовцям. Стаття 37-1 Закону України від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ «Про державну службу» в редакції, що була чинною до 01.05.2016 р. передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсії державним службовцям визначаються КМУ. При цьому 01.04.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІ. Пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VII визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Отже, з 01.06.2015 р. Законом № 213-VII від 02.03.2015 р. припинено дію норм Закону України «Про державну службу» в частині, яка стосується пенсійного забезпечення державних службовців, у тому числі ст.37-1, яка регламентувала підстави для проведення перерахунку пенсій державним службовцям. З 01 травня 2016 р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015 р. Частиною 1 статті 90 цього Закону встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області. З 02.01.2004 року по 18.01.2011 року вона отримувала пенсію, призначену відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. З 19.01.2011 року отримує пенсію за віком.

Рішенням управління ПФУ в Балаклійському районі № 157670 від 27.02.2017 року позивачу відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію державного службовця. У рішенні зазначено, що з 02.01.2004 року по 18.01.2011 року ОСОБА_1 отримувала пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року втратив чинність, крім ст. 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року. Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ передбачене право державних службовців на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Пенсії, відповідно до Закону № 889-VІІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (стаття 37 Закону № 3723-ХІІ), призначаються особам, які: 1) досягли пенсійного віку; 2) мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років; 3) не призначали пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ; 4) на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом №889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року.

Ці обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не заперечуються.

Спірною у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу в переході з одного виду пенсії на інший та в перерахунку пенсії державного службовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року було врегульоване положеннями Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

10.12.2015 року прийнято Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 року.

У зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII втратили чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

У пункті 10 зазначеного розділу Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622, а саме пунктами другим і третім цього Порядку визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу":

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:

чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;

жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 02.01.2004 року було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу". Зазначений вид пенсії ОСОБА_1 отримувала до 18.01.2011 року, після чого їй було призначено пенсію за віком. Отже, відповідно до положень Закону № 889-VIII та Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622, позивач не належить до категорії осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу".

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" є правомірними.

Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення управління ПФУ, ним не вирішувалося питання щодо перерахунку пенсії.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити переведеня ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця та провести перерахунок пенсії державного службовця, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про скасування оскаржуваного рішення управління ПФУ, у задоволенні якої судом відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 161-163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя