Справа № 825/104/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/104/17 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Наталії Борисівни на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Куликівські аграрні інвестиції» до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Наталії Борисівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Горбів Агро» про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року позов приватного підприємства «Куликівські аграрні інвестиції» до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Наталії Борисівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Горбів Агро» про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Н.Б. від 13 вересня 2016 року №31369850.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до даних Державного земельного кадастру на момент винесення оскаржуваного рішення про проведення державної реєстрації земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 не мала будь-яких користувачів (орендарів), які б визнавались державою, будь-які підстави для відмови в державній реєстрації, встановлені ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», були відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та представника ТОВ «Горбів Агро», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2008 року між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» (орендар) та ОСОБА_3 (орендодавець) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться в адмінмежах Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області загальною площею 3,73 га, в тому числі рілля - 3,73 га (п.п.1, 2 договору). Договір укладено на 10 років.

Вказаний договір зареєстрований у Куликівському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 квітня 2008 року за №59.

01 березня 2008 року складено акт про передачу та прийом земельної ділянки розміром 3,73 га від ОСОБА_3 орендарю.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації від 27 березня 2008 року №144 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5,39 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №78 12 травня 2008 року.

Згідно плану меж земельної ділянки ОСОБА_3 належать земельна ділянка всього 5,39 га, в тому числі: земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 - рілля 3,73 га; земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 - пасовища 1,66 га.

Додатком від 06 серпня 2015 року до договору оренди землі від 01 березня 2008 року сторони дійшли взаємної згоди викласти основний договір в новій редакції, яким передбачено, зокрема, що в оренду передається земельна ділянка: категорія рілля; кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,73 га, нормативна грошова оцінка - 78184,06 грн.

За наслідком звернення позивача до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 30 листопада 2016 року за реєстраційним номером 19801649, щодо проведення державної реєстрації іншого речового права - право оренди земельної ділянки на земельну ділянку з реєстраційним номером (спеціальний розділ), що розташована Чернігівська область, Куликівський район, Дроздівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, державним реєстратором встановлено наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме за даною земельною ділянкою вже зареєстровано 07 вересня 2016 року право оренди, номер запису про інше речове право 16367867, на підставі договору оренди землі р375 від 03 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Горбів Агро», у зв'язку з чим відсутні законні підстави для державної реєстрації іншого речового права, на підставі чого рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 02 грудня 2016 року №32695153 відмовлено в державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки на земельну ділянку з реєстраційним номером (спеціальний розділ), що розташована Чернігівська область, Куликівський район, Дроздівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 за суб'єктом ПП «Куликівські аграрні інвестиції».

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Лисенко Н.Б. Чернігівського районного нотаріального округу від 13 вересня 2016 року №31369850 вирішено провести державну реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки на земельну ділянку з реєстраційним номером, що розташована в Чернігівській області, Куликівському районі, Дроздівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 за суб'єктом ТОВ «Горбів Агро».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним між ТОВ «Горбів Агро» та власником земельної ділянки, належним чином не перевірено наявність реєстрації права оренди на цю земельну ділянку, внаслідок чого здійснено повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж земельної ділянки, що суперечить приписам ст.24 Закону, оскільки в такій реєстрації повинно бути відмовлено, а тому дії відповідача щодо державної реєстрації прав оренди за договором з іншою юридичною особою та власником земельної ділянки є незаконними, а державна реєстрація цих прав підлягає скасуванню, оскільки зумовлює ситуацію використання однієї і тієї ж земельної ділянки різними юридичними особами за різними договорами оренди.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) встановлено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Пунктом 1 ч.1 ст.2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Частиною 1 ст.5 наведеного Закону передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.6 цього Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять, зокрема, державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Державним реєстратором є, серед іншого, нотаріус (п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч.1 ст.9 наведеного Закону до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та ведення реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.20 цього Закону заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Згідно ч.1 ст.27 наведеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.24 наведеного Закону передбачено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до п.6 якого державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно п.9 наведеного Порядку разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 12 вказаного Порядку встановлено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (Єдиний реєстр документів).

Доступ до відомостей Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав шляхом пошуку та отримання державним реєстратором в режимі реального часу відомостей про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним реєстром документів здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Мін'юстом разом з Мінрегіоном.

Державний реєстратор у разі наявності у нього паперових носіїв інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Відповідно до п.18 цього Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Пунктом 40 вказаного Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Згідно п.57 наведеного Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до п.59 цього Порядку для державної реєстрації права власності на земельну ділянку в разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про її кадастровий номер, а також у разі, коли в результаті доступу до Державного земельного кадастру державним реєстратором встановлено відсутність відомостей про відповідну земельну ділянку, також подається витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що 03 серпня 2016 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Горбів Агро» (орендар) укладено договір оренди землі №р375, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності серія НОМЕР_2, з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 3,73 га, а тому числі: ріллі 3,73 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93820,88 грн. Договір укладено на 10 років.

03 серпня 2016 року ОСОБА_3 та ТОВ «Горбів Агро» підписано акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приймання-передачі земельної ділянки.

З метою державної реєстрації іншого речового права 07 вересня 2016 року ТОВ «Горбів Агро» звернулось до відповідача із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер 18454340, в якій просило зареєструвати виникнення права оренди земельної ділянки на земельну ділянку, розташовану в Чернігівській області Куликівському районі Дроздівської сільської ради з кадастровим номером НОМЕР_1.

Разом із заявою ТОВ «Горбів Агро» було подано документи, передбачені ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується внутрішнім описом документів реєстраційної справи щодо об'єкту іншого речового права на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, Дроздівська сільська рада, №16367867, та не заперечується сторонами.

За наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідачем було прийнято спірне рішення від 13 вересня 2016 року №31369850.

У своїх позовних вимогах ПП «Куликівські аграрні інвестиції» посилається на те, що відповідачем наявність/відсутність суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на земельну ділянку не перевірялась, чим допущено прийняття передчасного та незаконного рішення, внаслідок чого має місце подвійна реєстрація прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами, та зазначає, що відповідач був зобов'язаний направити запит до відділу Держгеокадастру стосовно наявності/відсутності існуючих та чинних на момент прийняття оспорюваного рішення договорів оренди земельних ділянок за іншими суб'єктами господарювання.

Так, з наявного в матеріалах справи листа відділу Держгеокадастру у Куликівському районі від 21 лютого 2017 року №99-28-99.4-324/2-17 вбачається, що в архіві відділу зберігається «Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», де в розділі 4 за №59 від 25 квітня 2008 року зареєстровано договір оренди землі між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та громадянином ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,73 га, кадастровий номер НОМЕР_1, термін дії договору оренди - 10 років.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи під час розгляду заяви ТОВ «Горбів Агро» відповідачем було перевірено правоздатність та дієздатність особи, яка звернулась, повноваження її представника, правомірність заявлених прав, наявність прав інших осіб на зазначену земельну ділянку відповідно до відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстраційної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2012 року №118 «Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав» затверджено Порядок надання органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, органу державної реєстрації прав доступу до перегляду кадастрових карт (планів), який визначає умови та процедуру надання органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, органу державної реєстрації прав доступу до перегляду кадастрових карт (планів) у Державному земельному кадастрі у режимі читання.

Пунктом 4 наведеного порядку передбачено, що доступ до перегляду кадастрових карт (планів) надається державним реєстраторам прав на нерухоме майно (користувач) виключно для цілей ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав). Отриману користувачами відповідно до цього Порядку в результаті перегляду кадастрових карт (планів) інформацію забороняється надавати іншим особам.

Відповідно до п.6 вказаного Порядку доступ до перегляду кадастрових карт (планів) надається стосовно земельної ділянки, щодо якої здійснюється розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та земельної ділянки, на якій розташовано об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва, щодо якого здійснюється розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Згідно п.12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Апелянт зазначає, що нею були виконані всі дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для реєстрації іншого речового права, в тому числі і перевірка, в режимі читання, інформації в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, в якому була відсутня інформація про будь-які права ПП «Куликівські аграрні інвестиції».

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, сформований як викопіювання з кадастрової карти (плану) території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

З наявного в матеріалах справи витягу №НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 17 січня 2017 року за кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_1 вбачається, що Державний земельний кадастр не містить жодної інформації щодо будь-яких прав позивача, в тому числі права оренди, на зазначену земельну ділянку.

Відповідно до ст.202 Земельного кодексу України (в редакції, чинній до 01 січня 2013 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель.

Державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно п.4 р.VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Згідно п.134 Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення відомостей до Державного земельного кадастру в разі внесення змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про таку земельну ділянку до Поземельної книги (в тому числі у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», під час перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки з державного реєстру земель) здійснюється Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 124 цього Порядку.

З наявного в матеріалах справи листа відділу Держгеокадастру у Куликівському районі від 21 лютого 2017 року №99-28-99.4-324/2-17 вбачається, що в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» зареєстровано договір оренди землі між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та громадянином ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,73 га, кадастровий номер НОМЕР_1, разом з тим, у наведеному листі відсутня інформація щодо внесення відповідного запису в Поземельну книгу, яка містить відомості про земельну ділянку і є складовою Державного реєстру земель та інформація з якої переноситься до Державного земельного кадастру.

Крім того, згідно листа відділу Держгеокадастру у Куликівському районі №19-28-99.1-445/2-17 від 03 березня 2017 року, наданого ТОВ «Горбів Агро» на його запит, в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» за №59 від 25 квітня 2008 року зареєстровано договір оренди землі між ПП «Куликівські аграрні інвестиції» та громадянином ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,73 га, кадастровий номер НОМЕР_1, реєстрація права власності на земельну ділянку проведена 12 травня 2008 року одночасно з реєстрацією державного акту з відкриттям Поземельної книги з кадастровим номером НОМЕР_1, відомості про реєстрацію речового права в Поземельній книзі відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач вчинила всі передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дії щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема шляхом перевірки в режимі читання інформації в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, в якому була відсутня інформація про будь-які права ПП «Куликівські аграрні інвестиції», що також підтверджується копією витягу №НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 17 січня 2017 року за кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_1.

З огляду на викладене, на момент розгляду апелянтом заяви ТОВ «Горбів Агро» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 вересня 2016 року реєстраційний номер 18454340, підстави для відмови у державній реєстрації права оренди земельної ділянки на земельну ділянку, розташовану в Чернігівській області Куликівському районі Дроздівської сільської ради з кадастровим номером НОМЕР_1, встановлені ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», були відсутні.

Разом з тим, колегія суддів не дає правової оцінки порядку укладення та проведення реєстрації договору оренди землі від 01 березня 2008 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_3, оскільки це не стосується предмету спору, яким є саме рішення приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Н.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 вересня 2016 року №31369850 щодо реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за ТОВ «Горбів Агро».

Суд першої інстанції при прийнятті постанови про задоволення позовних вимог врахував висновок Верховного Суду України, викладений в постанові №21-760а15 від 22 вересня 2015 року, який в силу ч.1 ст.244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Разом з тим, суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України зазначає, що Верховний Суд України у вищенаведеній постанові №21-760а15 від 22 вересня 2015 року посилався на необхідність застосування п.8-1 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якої під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

При цьому, Верховний Суд України за наслідками аналізу вищенаведеної норми дійшов висновку, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Разом з тим, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на час здійснення реєстраційної дії відповідачем та прийняття оспорюваного рішення №31369850 від 13 вересня 2016 року викладений в новій редакції згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26 листопада 2015 року №834-VIII.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час прийняття оспорюваного рішення) державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, лише у випадку відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Крім того, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з метою недопущення подвійної державної реєстрації прав законодавець фактично надав можливість державним реєстраторам здійснювати реєстрацію прав на земельні ділянки без вчинення запитів до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, а з використанням відомостей Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього. При цьому, відомості про реєстрацію речового права не земельну ділянку, в тому числі і ті, що виникли до 1 січня 2013 року, мають відображатися в Державному земельному кадастрі, куда переносились в автоматизованому порядку з Державного реєстру земель (у разі їх реєстрації) у відповідності до п.4 р.VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України вимогам.

В силу вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Н.Б. виконано обов'язок щодо перевірки інформації про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав та оскаржуване рішення було прийнято з урахуванням поданих заявником документів та за відсутності визначених законодавством підстав для відмови у державній реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за ТОВ «Горбів Агро», колегія суддів приходить до висновку, що, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 вересня 2016 року №31369850, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, спірне рішення відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Наталії Борисівни - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в позові приватного підприємства «Куликівські аграрні інвестиції» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 19 квітня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.