Справа № 296/1380/17
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/1380/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючого - судді Шалоти К.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області) про визнання неправомірними дій, скасування постанови про стягненн з боржника виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ Житомирські області та скасувати постанову державного виконавця від 16.11.2016 року ВП № 45843639 про стягнення з центру виконавчого збору в розмірі 5800,00 грн.

Позов обгрунтовувався тим, що позивач не має нести витрати по сплаті виконавчого збору відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки здійснює виконання рішення за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а тому вважає, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечували.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмове заперечення проти позову, в якому просить справу розглядати без їх участі та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця ДВС ГТУЮ у Житомирській області Шевчук Г.І. від 18.12.2014 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 296/8790/14а виданого 15.12.2014 року Житомирським апеляційним адміністративним судом про зобов'язання Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 коштів відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Крім того, постановою державного виконавця ДВС ГТУЮ у Житомирській області Шевчук Г.І. від 16.11.2016 винесено постанову про стягнення з боржника - Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виконавчого збору у розмірі 5800 грн. (а.с. 8)

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 року №1404-19 «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-19 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону №1404-19 виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п'ятою та шостою ст. 26 Закону №1404-19 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Так, відповідно до статті 27 Закону №1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За наведених вище вимог Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що при відкритті виконавчого провадження стягнення виконавчого збору є обов'язковим.

Так, ч. 5 ст. 27 Закону №1404-19 встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Зідно з Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. №440 виконанню підлягають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб"єкти, які видані або ухвалені до 1.012013 р.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист Житомирського апеляційного адміністративного суду видано 15.12.2014 р., а тому в даному випадку положення ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних правовідносин не застосовуються.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Посилання позивача в обґрунтування позову на відсутність фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів у боржника не є підставою для скасування постанови державного виконавця про стягненн з боржника виконавчого збору від 16.11.2016 ВП №455843639.

Таким чином судом встановлено, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення з позивача виконавчого збору діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, а тому відсутні підстави для визнання його дій незаконними та скасування постанови.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 69 - 72, 86, 87, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про стягненн з боржника виконавчого збору - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К. В. Шалота