Справа № 803/254/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Справа № 803/254/17

Волинський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Масюк Г.С.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного малого підприємства «Квант» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство «Квант» (далі - ПМП «Квант») звернулося в суд з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної ГУ ДФС у Волинській області фактичної перевірки ПМП «Квант» складено акт №593/03/20/14/13352835 від 06.12.2016 року, яким встановлено порушення, а саме не забезпечено оприбуткування суми готівкової виручки на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів) з 31.07.2015 року по 05.12.2016 року на загальну суму 189 965,45 грн.

На підставі акту перевірки Ковельською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 949 827,25 грн.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а висновки ГУ ДФС у Волинській області зазначені в акті перевірки, які стали підставою для визначення грошового зобов'язання, такими, що суперечать чинному законодавству України, з огляду на що просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Вказали, що в ході перевірки працівниками ДФС протиправно зроблено записи у книзі обліку розрахункових операцій про проведення перевірки у заповнених позивачем графах про суми отриманої виручки. Зазначили, що всі звітні денні чеки РРО (Z-звіти) на момент перевірки були роздруковані та підклеєні до відповідних граф Книг РРО та у відповідних графах зроблено записи про суми виручки за день.

Представники відповідача у судовому засіданні та письмових запереченнях щодо задоволення позову заперечили, просили в його задоволенні відмовити повністю. Вказали, що перевіркою встановлено незабезпечення оприбуткування суми готівкової виручки на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів) з 31.07.2015 року за №668 по 05.12.2016 року №1162 в сумі 189 965,45 грн. Перевіряючими під час перевірки зроблено записи у відповідних графах які були чистими на момент проведення перевірки в книзі обліку розрахункових операцій №р/3 від 31.07.2015 року. При цьому, зазначили, що оригінали інших книг для перевірки директором не було надано. Посилаються на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки та вважають, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення сформоване у відповідності до норм діючого законодавства тому підстав для визнання його протиправним та скасування немає. Як доказ відсутності записів у вищевказаній книзі на момент перевірки подали фотокопії даних сторінок з їх власноручними записами про проведення перевірки, підписами та числом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС України у Волинській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кафу «Відпочинок», що знаходиться за адресою: Ковельський район, смт. Голоби, вул. Ткача, 8 та належить ПМП «Квант», за результатами якої складено акт №593/03/20/14/13352835 від 06.12.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення, а саме не забезпечено оприбуткування суми готівкової виручки на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів) з 31.07.2015 року по 05.12.2016 року на загальну суму 189 965,45 грн.

За результатом проведеної перевірки, на підставі акту перевірки Ковельською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 949 827,25 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 21.02.2017 року №1153/10/03-20-10-03-06 «Про результати розгляду первинної скарги» оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року залишене без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки,

Допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідно до вищезазначених вимог, інспекторами ГУ ДФС у Волинській області Рудик А. В та ОСОБА_4 перед початком проведення перевірки директору ОСОБА_1 було вручено наказ №1413 від 24.11.2016 року, за яким їм доручено проведення фактичної перевірки господарської одиниці кафе «Відпочинок», що належить ПМП «Квант» протягом 10 діб з 28.11.2016 року та направлення №001620, №001621 від 24.11.2016 року, що підтверджується підписами директора про отримання. Перевірка розпочалась о 16 год. 46 хв. 06.12.2016 року.

Представники відповідача підтвердили, що для встановлення їх особи на предмет що вони є працівниками фіскальної служби директор викликав поліцію, при цьому вказали, що свої службові посвідчення надавали для огляду директору.

Згідно із пунктами 6, 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення та щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Як встановлено судом та вбачається з акта фактичної перевірки від 06.12.2016 року, що й не заперечується представниками сторін в судовому засіданні, позивачем в т. ч. і в період з 31.07.2015 року по 05.12.2016 року було видрукувано в господарській одиниці - кафе «Відпочинок» Z-звіти РРО з №668 по №1162 на суму проведених розрахунків готівкою 189 965,45 грн.

Однак, з дослідженої в ході проведеної перевірки КОРО реєстраційний №р/3 від 31.07.2015 року перевіряючими встановлено, що позивачем вказана сума готівкових коштів не відображена, тобто не здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі в день їх фактичного надходження у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звіти від №668 по №1162 на суму проведених розрахунків готівкою 189 965,45 грн.).

Дана обставина підтверджується записами у формі «Перевірено ГУ ДФС у Волинській області, прізвища інспекторів, підписи, число» в розділах 2, 4 Книги обліку розрахункових операцій реєстраційний №р/3 (сторінки 13, 14, 25, 26, 47, 48, 58, 59, 69, 70, 76, 78), які здійснили працівники ГУ ДФС у Волинській області що безпосередньо здійснювали перевірку 06.12.2016 року.

Відповідно до значень термінів, наведених у пункті 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (надалі Положення), книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) - пристрій або програмно-технічний комплекс, у якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій під час продажу товарів (надання послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг).

Пунктом 2.6 цього ж Положення визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 (з наступними змінами та доповненнями) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Згідно роз'яснення окремих вимог Положення №637, наданого листом Національного банку України від 16.04.2010 року №11-110/2010-6116, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) або використанням розрахункової книжки (далі - РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Отже, за наведеного, позивач повинен виконувати вимоги Положення №637 та на підставі фіскальних звітних чеків РРО своєчасно оприбутковувати готівкові кошти у КОРО у повній сумі їх фактичних надходжень шляхом внесення записів у відповідні розділи після кожного роздрукування звітних чеків РРО.

Відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України розроблено Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 року №417, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 року за №1618/24150 (надалі Порядок №417), що поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі та використовують розрахункові книжки та книги обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО).

Приписами абзацу 1 пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 встановлено, що реєстрація книг ОРО здійснюється в органі доходів і зборів за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків.

Пунктом 6 глави 4 розділу ІІ Порядку №417 передбачено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО та щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

З акта фактичної перевірки від 06.12.2016 року вбачається, що при проведенні перевірки працівниками ГУ ДФС у Волинській області встановлено не забезпечення оприбуткування суми готівкової виручки на підставі фіскальних звітних чеків РРО (z-звітів) в період з 31.07.2015 року за №668 по 05.12.2016 року за №1162 у відповідних розділах книги обліку розрахункових операцій №р/3 від 31.07.2015 року із номером установленого засобу контролю ВТ 508440. Загальна сума неоприбуткування складає 189 965,45 грн. Перевіряючими зроблено відповідні записи щодо встановленого порушення в книзі обліку розрахункових операцій №р/із номером установленого засобу контролю ВТ 508440.

З дослідженого судом розділу 4 Прикінцевих положень акта перевірки від 06.12.2016 року вбачається, що за наслідками перевірки у директора ОСОБА_1 зауважень до перевіряючих не було і власноручно ним зроблено запис «підклеїмо» і підпис (том 1 а.с. 6 зворот).

Отже, встановлені судом обставини та факт невклеєння Z-звітів і невнесення записів про рух готівки та суми розрахунків реєстрації у КОРО свідчать про те, що позивачем не своєчасно оприбутковано готівкові кошти в повній мірі фактичних надходжень за період з 31.07.2015 року по 05.12.2016 року в загальній сумі 189 965,45 грн., чим порушено пункт 2.6 глави 2 Положення №637.

У разі порушення юридичними особами всіх форм власності, які є суб'єктами підприємницької діяльності, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (абзац 3 пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року № 436/95).

Таким чином, підприємством несвоєчасно оприбутковано готівку на загальну суму 189 965,45 грн. за що відповідачем правомірно, відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (189 965,45 грн. х 5) в сумі 949 827,25 грн.

Директором ПМП «Квант» на спростування виявленого перевіряючими порушення в судовому засіданні надано для огляду ту саму книгу КОРО №р/3 від 31.07.2015 року в якій наявні записи та Z-звіти від №668 по №1162 на суму проведених розрахунків готівкою 189 965,45 грн. Проте суд не бере до уваги вказану обставину як належне ведення вищевказаної КОРО, оскільки як встановлено судом та підтверджено поясненнями представників відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які безпосередньо проводили перевірку, вказані (Z-звіти) не були вклеєні у дану КОРО і не зроблено записи, що підтверджується оглянутими судом копіями з цієї книги де перевіряючими зроблено записи на чистих аркушах у відповідних розділах.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, пунктом 85.5 ст. 85 ПК України визначено, що забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

У зв'язку з вимогами вищезазначеної норми перевіряючим ОСОБА_7 та ОСОБА_5, для фіксування факту порушення, на телефон зроблено 14 фото з відповідних розділів КОРО №р/3 від 31.07.2015 року (том 1 а.с. 223-234, том 2 а.с. 4-19) з яких вбачається відсутність записів про оприбуткування готівкової виручки. До матеріалів справи додані її фотокопії із зазначенням часу створення - 06.12.2016 року.

Під час судового розгляду справи позивачем було надано для ознайомлення книгу обліку розрахункових операцій №р/3 від 31.07.15 року (копії з якої долучені до справи за клопотанням від 28.03.2017 вх. 3376/17 том 1 а.с. 21). Проте при огляді даної книги в судовому засіданні вбачається, що записи про оприбуткування в розділах готівки виконані поверх записів перевіряючих, тобто після акта перевірки.

Як було зазначено представниками відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, під час виходу на перевірку вони пропонували директору надати саме діючу книгу обліку розрахункових операцій, тобто діючу станом 06.12.2016 року (день проведення перевірки). Для перевірки була надана лише книга обліку розрахункових операцій №р/3 від 31.07.15 року.

Отже, дані обставини ще раз підтверджують оприбуткування готівки після проведення перевірки, а саме: для перевірки була надана книга р/3, в якій записи були відсутні. Записи були вже здійснені після перевірки і у зв'язку з тим, що всі записи про оприбуткування готівки в даній книзі не помістились позивач здійснив записи у книгах р/4 та р/5, копії з яких надав до позову в клопотанні від 28.03.2017 року.

Крім того, представники відповідача в судовому засіданні підтвердили, що книги р/4 та р/5 до перевірки не пред'являлись. Перевіряючими не було відомо про те, що ці книги ведуться, оскільки директор самостійно надав як діючу лише книгу №р/3.

Наявність інших книг після книги р/3 не свідчить про те, що в них здійснювалось оприбуткування, оскільки відповідно до п. З глави 1 Розділу II «Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій», який затверджений наказом Мінфіну від 14.06.2016, №547, кількість книг ОРО, що реєструються одночасно, не обмежується.

Крім того, факт порушення підтверджується і дослідженим в судовому засіданні поясненням директора ПМП «Квант» ОСОБА_1 від 06.12.2016 року (том 1 а.с. 221-222, том 2 а.с. 26-27), де власноручно зроблено ним запис, що z-звіти з 31.07.2015 року за №668 по 05.12.2016 року №1162 в сумі 189 965,45 грн. не підклеєні та не записані в книгу обліку розрахункових операцій №р/3 від 31.07.15 із номером установленого засобу контролю ВТ 508440 у зв'язку з тим, що його не було попереджено про перевірку.

Як встановлено судом, вказане пояснення ОСОБА_1 було надано до акта перевірки.

Також суд зазначає, що при співставленні в судовому засіданні наданих представниками відповідача фотокопій КОРО та наданої для огляду в судове засідання книгу ОРО р.3 від 31.07.2015 року директором вбачається, що зроблені перевіряючими фотокопії з КОРО аналогічні записам в КОРО №р/3 від 31.07.2015 року незважаючи що по записаз перевіряючих зроблено нові записи про Z-звіти, що ще раз підтверджує факт відсутності належних записів про Z-звіти на момент перевірки і як наслідок - вчинення правопорушення.

Також, на переконання суду, про не оприбуткування готівкової виручки свідчить і той факт, що в КОРО №р/3 від 31.07.2015 року записи після перевірки позивачем здійснені не в хронологічному порядку. Так, на сторінках 13, 14 зроблені записи за вересень 2015 року, а на сторінках 25, 26 за серпень 2015 року, тобто, оприбуткування за вересень відбулося раніше ніж за серпень, що ще раз підтверджує здійснення записів після встановлення факту неоприбуткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженої в судовому засіданні копії адмінпротоколу №871 від 06.12 2016 року та постанови від 21.12.2016 року вбачається, що директора ПМП «Квант» ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, а саме за незабезпечення здійснення обліку готівкових надходжень (коштів) своєчасно та повній сумі (у день їх фактичних надходжень) в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, передбаченого пп. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637.

Як встановлено судом, за вказане порушення постановою Ковельської ОДПІ від 21.12.2016 року притягнуто директора ПМП «Квант» ОСОБА_1 та накладено штраф в сумі 1 700 грн. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вказану постанову він не оскаржував та сплатив штраф 19.01.2017 року, що підтверджується наданою випискою (том 2 а.с. 21).

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем пунктів 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року, винесене Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Волинській області є правомірним, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі ОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»).

Вказана правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду України від 26.02.2013 року (справа №21-7а13) та від 01.04.2014 року (справа №21-54а14), яка в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції згідно абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року №436/95 - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми 949 827,25 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що несвоєчасне виконання запису в КОРО за наявності роздрукованого Z - звіту не може свідчити про не оприбуткування готівки, оскільки наведеними вище нормами чинного законодавства, а саме Положенням №637 передбачено чіткий алгоритм дій для здійснення оприбуткування готівкових коштів (фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО). Тобто, саме по собі роздрукування Z - звіту РРО не може підтверджувати здійснення обліку готівкових коштів, лише виконання вказаних дій в сукупності свідчить про належне їх оприбуткування. Тому такі твердження є безпідставними, так як вказаний порядок дій позивачем дотримано не було.

Протилежного судом не встановлено.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року, а тому заявлений позивачем позов не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і задоволенню не підлягає.

Інші твердження представників позивача, не спростовують висновків суду, зроблених в судовому засіданні.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року позивачу слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року №436/95, Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного малого підприємства «Квант» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 23 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич