Справа № 201/3225/17
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/3225/17
Провадження № 2-а/201/112/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 (третя особа - Головне управління національної поліції у Дніпропетровській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 007760 від 26.02.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 007760 від 26.02.2017р.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 26.02.2017р. інспектором 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.02.2017р. серії АР № 007760, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно до тексту постанови від 22.05.2011р. серії 26.02.2017 серії АР № 007760 о 15 год. 00 хв. позивач керуючи автомобілем ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту «Міжшкільний комбінат», чим порушив ПДР п.п. 15.9 (е)».

З постановою в справі про адміністративне правопорушення від 26.02.2017р. серії АР № 007760 позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 26.02.2017р. приблизно о 15 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1, проїхавши зупинку «Міжшкільний комбінат», навпроти будинку № 152 по вул. Робоча, м. Дніпро, здійснив зупинку для посадки пасажира більш ніж за 30 метрів після облаштованої запинки маршрутного транспорту, що не суперечить вимогам п.п. 15.9 е) Правил дорожнього руху.

Згідно п.п. 15.9 е) ПДР, зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Позивач додає до позову фотознімок, з якого видно, що зупинка була здійснена, на погляд ОСОБА_1, з достатньою відстанню (більше 30 метрів) після облаштованого посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів з зупиночним комплексом «Міжшкільний комбінат».

Як зазначає позивач, його заперечення, що відстань до посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів складає більше 30 метрів були проігноровані та інспектором було повідомлено, що ним буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи фізіологічні особливості зору, кожна людина сприймає відстань до об'єкту по різному, тому при винесенні рішення про накладення адміністративного стягнення, інспектор 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенант поліції ОСОБА_2 мав довести його твердження шляхом виміру відстані за допомогою спеціального технічного засобу та зафіксувати це за допомогою фото- чи відеозапису. Проте, дані заходи не були здійснені інспектором 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2, у зв'язку з чим, докази вчинення правопорушення не були зафіксовані на відео ОМ-4665, що додається до даної постанови.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009р. N77, до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео- або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керування цим транспортним засобом.

Таким чином, як зазначає позивач, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2 були порушені вимоги ст. 251 КУпАП та п. 2.11 Інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009р. № 77.

Позивач в судове засідання надав додаткові пояснення, згідно яких він посилається на те, що в запереченнях відповідач вказує про можливість зупинок автомобілів на посадкових майданчиках для зупинки маршрутних транспортних засобів з метою посадки/висадки пасажирів, у разі якщо даними діями не створюються перешкоди в русі маршрутних транспортних засобів. Як зазначає позивач, ним була здійснена зупинка для посадки пасажира на достатній віддаленості від посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів та він жодним чином не вживав дій, які б перешкоджали руху маршрутних таксі та тролейбусів, що зафіксовано відеокамерою інспекторів поліції та наданими позивачем фотоматеріалами.

В поданій до суду заяві, ОСОБА_1 підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 16).

Відповідач в судове засідання не зявився, однак 04.04.2017р. надав через канцелярію суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на правомірність своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Так, 26.02.2017р. відповідачем був помічений автомобіль марки ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1, який здійснив зупинку на посадковому майданчику маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р., а саме, здійснив зупинку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту «Міжшкільний комбінат» в м. Дніпрі на вул. Робоча, біля будинку № 152. У звязку з чим інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Порушення позивачем ПДР було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, фотознімок з якого відповідач долучив до своїх заперечень та на якому видно, що транспортний засіб позивача стоїть ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту (а.с. № 17 19).

За вищезазначених обставин суд розглядав адміністративний позов без фіксації судового процесу технічними засобами за правилами ст. 41 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2017р. року інспектором 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.02.2017р. серії АР № 007760, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. № 7).

Згідно до тексту постанови від 26.02.2017 серії АР № 007760, 26.02.2017р. о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_3, д/н НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту «Міжшкільний комбінат», чим порушив ПДР п.п. 15.9 (е)».

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем було надано фотознімок із зафіксованим зображенням автомобіля позивача та зупинки громадського транспорту, однак, дослідивши зазначений письмовий доказ, суд приходить до висновку про неможливість за його допомогою встановити точну відстань, на якій знаходився автомобіль позивача від зазначеної зупинки громадського транспорту, а отже, за відсутності інших обєктивних даних, які б свідчили про зупинку автомобіля «Тойота Королла», д/н НОМЕР_1, ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту «Міжшкільний комбінат», постанова інспектора патрульної поліції є необґрунтованою та такою, що винесена посадовою особою за відсутності належних доказів вчинення позивачем інкримінуємого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, а також факту вчинення позивачем адмінправопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії АР № 007760 від 26.02.2017р. про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 94 КАС України, у звязку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» та правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 13.12.2016р. у справі № 306/17/16-а щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 41, 69, 71, 94, 158-163, 171-2 КАСУ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 (третя особа - Головне управління національної поліції у Дніпропетровській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 007760 від 26.02.2017р. - задовольнити.

Визнати дії інспектора 6 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 007760 від 26.02.2017р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП - незаконними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 007760 від 26.02.2017р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів..

Суддя Н.В.Ткаченко