Справа № 826/10955/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2017 року № 826/10955/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київпорядкомплект» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося публічне акціонерне товариство «Київпорядкомплект» з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.06.2016 № і № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що висновки акта перевірки від 14.06.2016 №677/26-50-12-03-16/5503326 щодо порушення ПАТ «Київпорядкомплект» терміну сплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань по земельному податку у податковій звітності за 2012 - 2015 роки, спростовуються наявними у товариства доказами, а саме: платіжними дорученнями за 2013 - 2015 роки з відмітками банку про проведення платежів.

Крім того, обставини своєчасної та повної сплати товариством задекларованих сум податку були встановлені у судовому порядку, зокрема, в ході розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/18293/15 за позовом ПАТ «Київпорядкомплект» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.05.2015 форми «Ш» та зобов'язання вчинити дії. Таким чином, з урахуванням тої обставини, що товариство виконало свій обов'язок по сплаті податку в порядку та строки, встановлені чинним законодавством України, у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст. 126 Податкового кодексу України.

В призначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заперечення проти позову з доданими до нього копіями акта перевірки та оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

31.01.2012, 10.02.2013, 27.01.2014 та 11.02.2015 позивачем до контролюючого органу були подані електронні звітні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012, 2013, 2014 роки та відповідно за 2015 рік, про що свідчать додані до позову копії таких декларації з роздруківками квитанцій № 2 про доставку електронних документів до районної податкової інспекції.

З текстів цих поданих податкових декларацій вбачається, що ПАТ «Київпорядкомплект» були задекларовані податкові зобов'язання по земельному податку, що підлягали сплаті до бюджету: в податкових деклараціях за 2012 рік (реєстр. № від 31.01.2012), за 2013 рік (реєстр. № від 10.02.2013), за 2014 рік (реєстр. № від 27.01.2014) по 708019,19 грн. кожного року (в тому числі протягом січня-лютого по 59001,60 грн. кожного місяця, за грудень - 59001,59 грн.); в податковій декларації за 2015 рік (реєстр. № від 11.02.2015) - 884312,09 грн. (в тому числі протягом січня-лютого по 73692,68 грн. кожного місяця, за грудень - 73 692,61 грн.).

Задекларовані товариством суми податку за 2012 - 2014 роки, січень-листопад 2015 року були сплачені ним в повному обсязі згідно платіжних доручень: за № 2447 від 24.02.2012, № 2624 від 29.03.2012, № 2725 від 17.04.2012, № 2949 від 21.05.2012, № 3191 від 21.06.2012, № 3418 від 26.07.2012, № 3597 від 21.08.2012, № 3756 від 27.09.2012, № 3903 від 19.10.2012, № 4144 від 28.11.2012, № 4303 від 21.12.2012, № 99 від 25.01.2013, № 98 від 25.01.2013, № 243 від 27.02.2013, № 245 від 27.02.2013, № 386 від 28.03.2013, № 388 від 28.03.2013, № 528 від 25.04.2013, № 529 від 25.04.2013, № 647 від 21.05.2013, № 648 від 21.05.2013, № 880 від 26.06.2013, № 879 від 26.06.2013, № 994 від 15.07.2013, № 995 від 15.07.2013, № 1222 від 23.08.2013, № 1223 від 23.08.2013, № 1410 від 27.09.2013, № 1412 від 27.09.2013, № 1606 від 28.10.2013, № 1607 від 28.10.2013, № 1813 від 27.11.2013, № 1812 від 27.11.2013, № 1981 від 26.12.2013, № 1980 від 26.12.2013, № 2140 від 27.01.2014, № 2141 від 27.01.2014, № 2295 від 26.02.2014, № 2296 від 26.02.2014, № 2464 від 25.03.2014, № 2463 від 25.03.2014, № 2564 від 25.04.2014, № 2565 від 25.04.2014, № 2679 від 26.05.2014, № 2680 від 26.05.2014, № 2823 від 23.06.2014, № 2822 від 23.06.2013, № 3008 від 29.07.2014, № 3009 від 29.07.2014, № 3153 від 26.08.2014, № 3151 від 26.08.2014, № 3319 від 24.09.2014, № 3318 від 24.09.2014, № 3479 від 30.10.2014, № 3478 від 30.10.2014, № 3582 від 27.11.2014, № 3583 від 27.11.2014, № 3709 від 23.12.2014, № 3707 від 23.12.2014, № 67 від 20.01.2015, № 66 від 20.01.2015, № 163 від 18.02.2015, № 162 від 18.02.2015, № 308 від 23.03.2015, № 309 від 23.03.2015, №464 від 27.04.2015, № 465 від 27.04.2015, № 551 від 25.05.2015, № 552 від 25.05.2015, № 679 від 26.06.2015, № 678 від 26.06.2015, № 815 від 28.07.2015, № 816 № 28.07.2015, № 7 від 27.08.2015, № 8 від 27.08.2015, № 92 від 28.09.2015, № 93 від 28.09.2015, № 173 від 28.10.2015, № 175 від 28.10.2015, № 264 від 30.11.2015, № 265 від 30.11.2015, № 358 від 30.12.2015, № 359 від 30.12.2015.

14.06.2016 працівником ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена перевірка з питань своєчасності сплати ПАТ «Київпорядкомплект» податкових зобов'язань по земельному податку, за результатами якої складений акт від 14.06.2016 № 677/26-50-12-03-16/5503326.

За висновками цього акта перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання з названого податку, передбаченого п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: граничний термін сплати податку в розмірі 231454,86 грн.

При цьому, дані висновки акта перевірки не відповідають розмірам прострочених платником грошових зобов'язань, що наведені в додатках до цього акта, - розрахунках штрафних санкцій, де зафіксовані більші розміри несвоєчасно погашених сум податку.

Згідно даних розрахунків штрафних санкцій перевіркою (проведеною 14.06.2016) був охоплений період з 03.12.2012 по 20.01.2016.

30.06.2016 на підставі вказаного акта перевірки відповідач прийняв оспорювані податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- № , яким на підставі абз. 2 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 355492,10 грн. по земельному податку всього на 28 календарних днів, нарахував товариству штраф у сумі 35549,21 грн. (що, складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання);

- № , яким на підставі абз. 2 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 979 528,25 грн. по земельному податку всього на 153 календарні дні, нарахував товариству штраф у сумі 195905,65 грн. (що, складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання).

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Дослідивши зміст позову суд встановив, що позивачем по тексту позовної заяви помилково були допущені описки в реєстраційному номері одного з оспорюваних податкових повідомлень-рішень, а саме: замість вірного «№ » зазначено «№ ». Враховуючи те, що змісту позову можна чітко ідентифікувати оспорювані податкові повідомлення-рішення, суд вважає предметом даного спору саме податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 № і № .

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За приписами норм ч. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В розумінні норми ст. 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Зокрема, базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з податку на додану вартість визначені нормами п. 49.18 ст. 49 ПК України.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Так, згідно п. 286.2 ст. 286 розд. ХІІ ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3. ст. 287 розд. ХІІ ПК України).

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

З системного аналізу норм п. 1.29 ст. 1, п. 8.1 ст. 8, п. 20.1 ст. 20, п. 21.1 ст. 21, п. 22.4 ст. 22 і ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ вбачається, що виконання платником обов'язку по перерахуванню до відповідного бюджету задекларованих до сплати сум податків пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податків, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податків, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків до бюджету.

Відповідно до п. 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

Зокрема, згідно з абз. 2 п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу: у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання; у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу, - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

При цьому, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків мають відповідати строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (п. 114.1 ст. 114 ПК України).

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Таким чином, штрафна санкція, яка є складовою грошового зобов'язання платника податків, пов'язана з порушенням платником податків вимог податкового законодавства.

Виходячи зі змісту поняття штрафної санкції (фінансової санкції, штрафу), наведеному в пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України, судами вірно вказано про те, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків, які відповідно до ст. 114 ПК України відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним ст. 102 цього Кодексу, застосовуються у строк 1095 днів до дня прийняття рішення про застосування штрафних санкцій за податкове правопорушення, якщо воно було скоєно у цей строк (1095 днів).

Дослідивши зміст заперечень представника відповідача та текст акта перевірки з додатками суд встановив, що спірні штрафні санкції були визначені відповідачем в порядку ст. 126 ПК України у зв'язку з несвоєчасною сплатою ПАТ «Київпорядкомплект» сум податкових зобов'язань по земельному податку, задекларованих ним у податкових деклараціях реєстр. № від 31.01.2012, № від 10.02.2013, № від 27.01.2014 та № від 11.02.2015.

Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем документів (а саме: платіжних доручень, датованих за період з 25.01.2013 по 30.12.2015), задекларовані ним суми земельного податку за звітні періоди грудень 2012 року, 2013 і 2014 роки, та січень-листопад 2015 року згідно податкових декларацій реєстр. № від 31.01.2012, № від 10.02.2013, № від 27.01.2014 та № від 11.02.2015, строк сплати яких настав, були в повному обсязі та своєчасно сплачені ПАТ «Київпорядкомплект» на відповідний казначейський рахунок.

Обставини щодо повної та своєчасної сплати позивачем самостійно задекларованих податкових зобов'язань по земельному податку за період з 21.05.2012 по 21.04.2015 були встановлені Окружним адміністративним судом міста Києва в ході розгляду адміністративної справи № 826/18293/15 за позовом ПАТ «Київпорядкомплект» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.05.2015 форми «Ш» № і № , та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 826/18293/15 (що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015, яка за даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрала чинності в той же день) позовні вимоги ПАТ «Київпорядкомплект» задоволені повністю. А саме визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 07.05.2015 форми «Ш» № і № . Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві виключити з картки особового рахунку ПАТ «Київопорядкомплект» () заборгованість по платі за користування надрами місцевого значення та земельного податку по основному платежу, штрафним санкціям та залишку несплаченої пені станом на 02.01.2013. Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві виключити з картки особового рахунку ПАТ «Київопорядкомплект» () нараховану пеню за період з 02.01.2013.

Зокрема, в тексті цієї постанови суду від 22.09.2015 зафіксовані факти про те, що контролюючим органом всупереч норм ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ, під час дії мораторію у справах про банкрутство ПАТ «Київопорядкомплект» (господарські справи № 44/627-б, № 5011-43/10957-2012, № 5011-46/7-2013) сплачені товариством поточні платежі по земельному податку зараховувалися в погашення раніше наявної заборгованості, одночасно з нарахуванням сум пені як за несвоєчасно сплачені податки. Такі дії податкової інспекції призвели до утворення в інтегрованій картці платника земельного податку - ПАТ «Київопорядкомплект» станом на 02.01.2013 непідтверджених сум заборгованості (в тому числі: основний платіж, штрафні санкції та залишок несплаченої пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини відсутності у позивача сформованої у встановленому законом порядку суми заборгованості станом на 02.01.2013 були встановлені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 у справі № 826/18293/15, яка відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України, набрала законної сили, а тому такі обставини повторному доведенню в межах цього спору не підлягають.

Крім того, суд враховує те, що у відповідності до положень Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765 (що діяв до 10.06.2016) та чинного Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, в інтегрованій картці платника з того чи іншого податку відображаються відомості про нарахування до сплати (здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань) та погашення платником податкових зобов'язань, штрафних санкцій та пені за податками, зборами, визначених як таким платником податків у поданій податковій звітності, так і контролюючим органом у встановленому законодавством порядку.

В силу приписів норм ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 1 ст. 70 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 і 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимог вказаних процесуальних норм, на підтвердження наявності факту вчинення позивачем правопорушення щодо несвоєчасної сплати грошових зобов'язань по земельному податку за період з 03.12.2012 по 20.01.2016 не було надано суду витягів з інтегрованої картки платника земельного податку - ПАТ «Київпорядкомплект» за 2012 - 2016 роки.

Також, відповідач не надав суду нормативно та документально обґрунтовані письмові пояснення з питання дотримання ним граничних строків нарахування штрафних санкцій при визначені позивачу штрафних санкцій за несвоєчасну сплату сум земельного податку, задекларованих у податкових деклараціях № від 31.01.2012 і № від 10.02.2013.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що висновки акта перевірки від 14.06.2016 № 677/26-50-12-03-16/5503326 про порушення позивачем п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Відповідно оскільки суд встановив, а відповідач не довів, наявність з боку позивача порушень строків сплати задекларованих сум земельного податку, то суд вбачає підстави для визнання спірних податкових повідомлень-рішень від 30.06.2016 № і № протиправними та їх скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Київпорядкомплект» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Київпорядкомплект» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.06.2016 № та № .

Присудити на користь публічного акціонерного товариства «Київпорядкомплект» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3471,83 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві ().

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185 - 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов