Справа № 320/977/17-а(2а/320/81/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2017 рокусправа № 320/977/17-а(2а/320/81/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у справі № 320/977/17-а (2-а/320/81/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 62 % грошового забезпечення;

- зобовязати відповідача встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 67 % грошового забезпечення у відповідності до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з врахування основного розміру пенсії 67 % грошового забезпечення з 01.09.2016 року.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

30.08.2016 року наказом ГУНП в Запорізькій області № 300 о/с підполковник поліції ОСОБА_1 старший інспектор-черговий Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції звільнений зі служби в поліції з 31.08.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с. 9).

З вказаного наказу вбачається, що вислуга років позивача на 31.08.2016 року складає: календарна 22 роки 7 місяців 24 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 5 місяці 2 дні.

Листом заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ОСОБА_2 № 32/К-9 від 19.01.2017 року позивача повідомлено, що оскільки у свідоцтві про його хворобу не міститься інформація про непридатність до служби в поліції, то пенсійну справу, починаючи із 01.09.2016 року приведено у відповідність до норм діючого законодавства та визначено розмір пенсії: 62 % грошового забезпечення (вислуга років 24 ) (а.с. 10).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Законом України від 09.04.1992 року № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262) визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 1.1 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001, (надалі Порядок № 85) медичний огляд проводиться з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Згідно з п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

За результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України в Запорізькій області» видано свідоцтво про хворобу № 244/с від 11.08.2016 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. При цьому наявні у позивача захворювання повязані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 8).

На підставі вказаного свідоцтва позивача звільнено зі служби в поліції за п. 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію», що відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону № 2262 є підставою для призначення пенсії в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням 3 процентів відповідних сум грошового забезпечення за кожний рік вислуги понад 20 років.

Таким чином, оскільки вислуга позивача складає 24 роки, то до основного розміру пенсії у 55% необхідно додати 12% за 4 роки вислуги понад 20 років. З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір пенсії позивача повинен складати 67% (55%+12%).

При цьому доводи апелянта про невідповідність висновку лікарської комісії дослівному формулюванню звільнення через хворобу, яке зазначене в п. 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» є безпідставними, оскільки визначальним в даному випадку є підстава звільнення позивача з поліції. Орган поліції при звільненні позивача ототожнив непридатність позивача до військової служби в мирний час із непридатністю до служби в поліції, що є вірним з огляду на віднесення служби в поліції до військової служби відповідно до приписів Закону № 2262.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга відповідача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у справі № 320/977/17-а (2-а/320/81/17) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко