Справа № 808/3037/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Прасов О.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2017 року справа № 808/3037/16
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі №808/3037/16 за позовом ОСОБА_2 Альошаєвича до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Альошаєвич (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3-13 від 29.06.2016 року, яким позивачу визначено податкове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль LEXUS LХ 570, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Позивач отримав податкове повідомлення-рішення №3-13 від 29.06.2016, яким йому визначено податкове зобовязання за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб 18011001 у сумі 25000 грн. 00 коп. Транспортний податок є елементом податку на майно. Згідно з пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України податок на майно належить до місцевих податків. Податкові зобовязання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобовязань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області №3-13 від 29.06.2016, яким ОСОБА_2 Альошаєвичу визначено податкове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000 грн. 00 коп.

Присуджено на користь ОСОБА_2 Альошаєвича з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов залишити без задоволення в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що на виконання вимог пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, відповідно до якого обчислення суми податку з обєкта оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючи органом за місцем реєстрації платника податку, на імя позивача було сформоване та надіслане податкове повідомлення-рішення з транспортного податку №3-13 від 29.06.2016 року, оскільки у власності позивача перебуває автомобіль, який є обєктом оподаткування транспортним податком.

Рішення міської ради не може вплинути на визначення платників податку, обєкта та бази оподаткування, ставки податку, порядку обчислення податку, податкового періоду, строку та порядку сплати податку, оскільки зазначене визначено Податковим кодексом України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України №909-VIII від 24.12.2015 року встановлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідно до норм діючого законодавства, а адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль LEXUS LХ 570, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 5663 куб.см., з датою першої реєстрації 15.04.2011 року, наступною реєстрацією 27.01.2016 року (а.с.9).

29.06.2016 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №3-13, яким визначив позивачу податкове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб на 2016 рік у сумі 25000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Як зазначено у п.8.3 ст.8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 1 ст.3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України одним з принципів на яких ґрунтується Податкове законодавство України є принцип стабільності коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Будь - який платник податків в Україні, опираючись на принцип стабільності, має право на незмінність режиму оподаткування, елементів податків, які ним сплачуються, протягом бюджетного року, як результат - на визначеність умов здійснення ним тієї чи іншої оподатковуваної діяльності чи діяльності, пов'язаної з виникненням об'єкта оподаткування. У випадку ж зміни елементів податків протягом такого року законодавцем, такий платник має право та обов'язок, з урахуванням способу та змісту здійснених змін, враховуючи наявний у платника обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи, виконувати свої зобов'язання відповідно до закону із тими межами свободи, які допускаються.

Приписами статті 5 Податкового кодексу України визначено порядок співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, а саме, що для регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, застосовуються поняття, правила та положення, які встановлено Податковим кодексом України.

Порядок формування доходної частини бюджетів, визначено у частині 3 статті 27 Бюджетного кодексу України, а саме: закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

З урахуванням вимог чинного законодавства зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно з пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2016 року, із змінами внесеними Законом України від 24.12.2015 року №909-VII) об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Як зазначено у пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2016 року, із змінами внесеними Законом України від 24.12.2015 року №909-VII), у разі спливу п'ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п'яти років.

За матеріалами справи вбачається, що відповідач визначив позивачу податкове зобовязання з транспортного податку за 2016 рік на підставі пп.267.2.1 п.267.2, пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2016 року.

З прийняттям Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24.12.2015 року №909-VII, з 01.01.2016 року було змінено такий елемент транспортного податку, як об'єкт оподаткування (змінено критерії легкових автомобілів, з яких сплачується транспортний податок).

Оскільки наведені зміни у податковому законодавстві були прийняті менш ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду можна зробити висновок, що законодавцем під час прийняття зазначених змін не був дотриманий принцип правової визначеності.

Відповідно до п.1, п.2 Рішення Запорізької міської ради №8 від 15.01.2015 року Про встановлення податку на майно (в частині транспортного податку) Запорізька міська рада вирішила встановити на території міста Запоріжжя податок на майно (в частині транспортного податку) та затвердити Положення про податок на майно (в частині транспортного податку) (а.с.39-40).

Згідно з п.1 Рішення Запорізької міської ради №31 від 26.02.2016 року Про внесення змін до Положення про податок на майно (в частині транспортного податку), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 15.01.2015 №8 Запорізька міська рада вирішила внести зміни до Положення про податок на майно (в частині транспортного податку), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 15.01.2015 №8, а саме змінено обєкт оподаткування (а.с.41).

Враховуючи принцип стабільності податкового законодавства та принцип правової визначеності, беручи до уваги положення Бюджетного кодексу України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що бюджетний період, в якому починає застосовуватися транспортний податок із змінами у м.Запоріжжі є 2017 рік.

Про неможливість у 2016 році застосування пп.267.2.1 п.267.2, пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2016 року свідчить і наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (набрала чинності 19.02.2016 року).

Згідно з п.13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої 18.02.2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Тобто, станом на 01.02.2016 року норми Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів ще не були чинними.

Також, відповідачем не доведено, що визначення позивачу податкового зобовязання з транспортного податку на 2016 рік відбулось з урахуванням приписів Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.

Звідси, позивачу податкове зобовязання з транспортного податку на 2016 рік визначене відповідачем з порушенням приписів пп.267.2.1 п.267.2, пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2016 року.

Окрім того, при прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом не було встановлено в якому місяці транспортний засіб позивача досяг пятирічного віку (враховуючи 2011 рік випуску автомобіля) та всупереч положенням пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі спливу п'ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п'яти років, визначено податкове зобовязання за весь рік.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №3-13 від 29.06.2016 року та наявність підстав для нарахування позивачу транспортного податку за 2016 рік, а тому суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі №808/3037/16 за позовом ОСОБА_2 Альошаєвича до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_3