Справа № 806/401/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м.Житомир справа № 806/401/17

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування наказу

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування наказу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 №100/11 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає, що при винесенні спірного наказу відповідач діяв необґрунтовано та безпідставно застосував до нього дисциплінарне стягнення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, оглянувши матеріали дисциплінарного провадження, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 №100/11 за неналежне виконання посадових обов'язків до начальника Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану.

Підставою для видачі вказаного наказу було подання заступника начальника головного територіального управління юстиції у Житомирській області з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Данилишина П.Б. та висновок дисциплінарної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19 січня 2017 року.

З наявної у матеріалах справи копії висновку службового розслідування вбачається, що у ході службового розслідування було встановлено у діях старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 виявлено ряд порушень норм Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. У свою чергу, у діях ОСОБА_1 комісію встановлено факт нездійснення перевірки законності виконавчого провадження з власної ініціативи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (який набрав чинності з 01.05.2016) за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

ч.1 ст.65 Закону України "Про державну службу" визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.65 зазначеного Закону дисциплінарним проступком є: невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби. Частинами 2-5 вказаної статті визначено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Статтею 74 цього Закону визначені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення. Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Суд вважає за необхідне вказати, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку та обставини, за яких він вчинений, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Слід вказати, що у висновку службового розслідування на підставі якого винесено оскаржуваний наказ перелічено ряд порушень допущених старшим державним виконавцем Рисічем О.В.

Що стосується позивача, то у висновку вказано, що начальник Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 хоча і здійснює контроль за роботою державних виконавців шляхом проведення періодичних вибіркових перевірок матеріалів виконавчого провадження, проте після звернення до нього 09.12.2016 директора ТОВ "Житомир спецтранс-1" матеріали виконавчого провадження щодо стягнення коштів з ТОВ "Житомир спецтранс-1" не перевірені, тобто можливість перевірки законності виконавчого провадження з власної ініціативи, право на яке закріплено п.1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, не використано, контроль за роботою старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_3, в частині порушених питань по даних виконавчих провадженнях, не здійснено.

Дійсно, відповідно до пункту 2 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, далі - Інструкція) посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи. Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п'ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.

Суд наголошує, що вказаною нормою передбачено саме право, а не обов'язок начальника відділу ДВС проводити перевірку законності виконавчого провадження з власної ініціативи.

Такий обов'язок у начальника відділу ДВС виникає лише у випадку надходження скарги стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Слід також вказати, що 09.12.2016 до позивача зверталась директор ТОВ "Житомир спецтранс-1", яке є боржником у виконавчому провадженні, тобто у результаті її звернення у позивача не виник обов'язок проведення перевірки законності виконавчого провадження.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивач наданими йому нормами чинного законодавства має право користуватися на власний розсуд. Не використання ОСОБА_1 права, наданого йому, не може свідчити про допущення ним дисциплінарного проступку за яким може виникнути відповідальність, а тому вважає, що при винесенні спірного наказу відповідач діяв необгрунтовано та без врахування всіх обставин, а тому спірний наказ слід скасувати.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2017 №100/11 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та скасувати його.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 11 квітня 2017 р.