Справа № 805/171/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 р. Справа №805/171/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Кірієнка В.О.,

при секретарі Шерстюк Н.А.

за участю сторін

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2017року, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатекс», звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

З урахуванням уточнень до позовних вимог, представник позивача просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2017року, визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС із нарахування пені в розмірі 131 278,67грн. та зі зміни призначення платежу в платіжному дорученні №2470 від 06.05.2015року на суму 131 278,67грн. та із розподілу коштів у розмірі 131 278,67грн. в рахунок погашення пені у розмірі 131 278,67грн. та зобовязання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби внести зміни до інтегрованої картки платника шляхом спрямування розподіленої в погашення пені суми у розмірі 131 278,67грн. за призначенням платежу, вказаному в платіжному дорученні №2470 від 06.05.2015року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податковим органом не правомірно зроблено висновок про те, що позивачем було несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання по податку на прибуток за 2014рік. Позивач зазначив, що станом на 04.03.2015року по особовому рахунку підприємства обліковувався залишок надмірно сплачених авансових внесків з податку на прибуток за 2014рік. 27.02.2015року позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток за 2014рік №, якою платником податку було самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 5 053 324,12грн. (граничний строк сплати 11.03.2015року). 04.03.2015року позивачем було надано контролюючому органу заяву про проведення погашення податкових зобовязань з податку на прибуток за 2014рік у сумі 1 288 250грн. з суми сплати авансових платежів з податку на прибуток за 2014рік. Так, податковим органом переплату з податку на прибуток в розмірі 1 288 250грн. було зараховано лише 29.04.2015року згідно платіжного доручення за №17.

У зв'язку з чим, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від № від 13.02.2017року про нарахування штрафу у розмірі 128 825грн. відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України. Таким чином, позивач зазначає, що несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2014рік в сумі 1 288 250грн. виникла з вини податкового органу, а не платника податків.

Вищезазначене узгоджується з висновками рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 25.01.2017року за №1433/6/99-99-11-03-01-25, яким встановлено під час розгляду скарги, що контролюючим органом було порушено вимоги п.43.4, 43.5 ст.43 Податкового кодексу України щодо здійснення повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків у порядку та у строки встановлені діючим законодавством.

Окрім іншого, позивач зазначив, що відповідачем було неправомірно нараховано позивачу пеню в розмірі 131 278,67грн. за несвоєчасну сплату грошового зобовязання з податку на прибуток за 2014рік за податковою декларацією від 27.02.2015року, оскільки Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25 були скасовані податкове повідомлення рішення від 19.08.2016 № НОМЕР_1 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 189796,34 грн. та податкове повідомлення рішення від 19.08.2016 № НОМЕР_2 в частині 320947,24 грн., прийняті в тому числі з підстав несвоєчаснотсі сплати платником податків грошового зобовязання з податку на прибуток за 2014рік за податковою декларацією від 27.02.2015року.

В судовому засдіанні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в порядку ст.76 розділу ІІ ПКУ 28.07.2016 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» за період з 11.03.2015 по 06.05.2015 року. 29.07.2016 складено акт камеральної перевірки ТОВ «Мегатекс» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток за період з 11.03.2015 по 06.05.2015року за № 431/28-03-46-20338741. Камеральною перевіркою встановлена несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток за 2014рік. За результатами акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення від 19.08.2016 № НОМЕР_1 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 189796,34 грн. та № НОМЕР_2 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 449772,24 грн., які в подальшому були скасовані Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року та вручено ТОВ «Мегатекс» нове податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2017р. на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 128825,0 грн.

Зазначив, що підстави нарахування штрафу були визначені приписами п.57.1 ст.57, п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у звязку з несвоєчасною сплатою зобовязань з податку на прибуток підприємств за 2014рік. Окрім іншого зазначив, що відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідач вважає, що позиція позивача стосовно будь-якої протиправності дій податкового органу щодо нарахування штрафу за несвоєчасну сплату податкових зобовязань з податку на прибуток та пені, є хибною та необґрунтованою.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 20338741 з 29.12.2005року, що підтверджується витягом з ЄДР.

Позивач перебував на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС та в подальшому у Харківському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що не є спірним в даній справі, проте, на даний час знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.

Статус державної фіскальної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що ТОВ «Мегатекс» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток за 2014р., в якій товариством самостійно задекларовано податок на прибуток у сумі 5 101 339 грн. (податкова декларація з податку на прибуток підприємств № НОМЕР_3 вiд 27.02.2015року) з граничним терміном сплати 11.03.2015 року.

Суму грошового зобовязання по якій було частково сплачено платіжним дорученням №1040 від 10.03.2015року в розмірі 3 765 100грн. (а.с.64), а на залишок податкового зобовязання позивачем 4 березня 2015р. надано контролюючому органу лист №000279 від 03.03.2015р. (отриманий 04.03.2015року) щодо проведення погашення зобовязань із податку на прибуток за 2014 рік у сумі 1 288 250,00грн. із суми сплати авансових платежів з податку на прибуток за 2014р. (а.с.70).

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в порядку ст.76 розділу ІІ ПКУ 28.07.2016 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» за період з 11.03.2015 по 06.05.2015 року.

За результатами перевірки 29.07.2016року було складено акт камеральної перевірки ТОВ «Мегатекс» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток за період з 11.03.2015року по 06.05.2015року за № 431/28-03-46-20338741.

Перевіркою встановлені наступні порушення:

податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік у сумі 5 101 339 грн. (згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств ТОВ «Мегатекс» за 2014 рік № НОМЕР_3 вiд 27.02.2015року) з граничним терміном сплати 11.03.2015 року було погашено підприємством п/п N 1513 вiд 30.03.2015року у сумі 404 796,00 грн. із затримкою 19 днів, перерахуванням коштів з одного бюджетного рахунку на інший п/п N 11 вiд 31.03.2015року у сумі 3 765 100,00 грн. із затримкою 20 днів, п/п N 2229 вiд 24.04.2015року у сумі 374,00 грн. із затримкою 44 дні, перерахуванням коштів з одного бюджетного рахунку на інший п/п N 17 вiд 29.04.2015року у сумі 883 054,12 грн. із затримкою 49 днів.

податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік у сумі 393 006 грн. (згідно уточненої податкової декларації з податку на прибуток підприємств ТОВ «Мегатекс» за 2014 рік № НОМЕР_4 вiд 31.03.2015року) з граничним терміном сплати 31.03.2015 року було погашено перерахуванням коштів з одного бюджетного рахунку на інший п/п N 17 вiд 29.04.2015року у сумі 327 452,42 грн. із затримкою 29 днів, п/п N 2470 вiд 06.05.2015року у сумі 65 553,58 грн. із затримкою 36 днів.

податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік у сумі 374 грн. (згідно уточнюючого розрахунку з податку на прибуток підприємств за 2013 рік до заяви про податковий компроміс ТОВ «Мегатекс» для застосування процедури досягнення податкового компромісу № НОМЕР_5 вiд 15.04.2015року) з граничним терміном сплати 03.05.2015 року було погашено ТОВ «Мегатекс» п/п N 2470 вiд 06.05.2015року у сумі 374 грн. із затримкою 3 дні.

Так, перевіркою своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств за період з 11.03.2015року по 06.05.2015року встановлена несвоєчасна сплата самостійно визначеного податкового зобовязання з податку на прибуток, чим було порушено п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ зі змінами та доповненнями. Донараховані штрафні санкції в розмірі 10% - в сумі 449 772,24 грн. (10 % від суми 4 497 722,42 грн.), 20% - в сумі 189 796,34 грн. (20 % від суми 948 981,70 грн.).

За результатами акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення від 19.08.2016року за № НОМЕР_1 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 189796,34 грн. та № НОМЕР_2 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 449772,24 грн.

Керуючись статтею 56 Податкового Кодексу України, ТОВ «Мегатекс» звернулося зі скаргою на податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 19.08.2016року до Офісу великих платників податків ДФС. Відповідно до Рішення Офісу великих платників податків ДФС про результати розгляду скарги ТОВ «Мегатекс», податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 19.08.2016 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з Рішенням Офісу великих платників податків ДФС про результати розгляду скарги, керуючись п. 56.6 ст. 56 Податкового Кодексу України, ТОВ «Мегатекс» звернулось зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25, скасовано податкове повідомлення рішення від 19.08.2016 № НОМЕР_1 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 189796,34 грн. та податкове повідомлення рішення від 19.08.2016 № НОМЕР_2 в частині 320947, 24 грн. та в зазначеній частині рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу задовольняє частково.

Відповідно до п. 5 р. ІІ Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, яким затверджено «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідмлень рішень платникам податків», якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов»язання, зазначене в податковому повідомленні-рішенні зменшуються, то складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов»язання.

Таким чином, керуючись п. 5 р. ІІ Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, яким затверджено «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків», Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС складено та вручено ТОВ «Мегатекс» нове податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2017р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% з податку на прибуток в сумі 128825,0 грн.

Судом встанволено та підтверджується поясненнями представника відповідача, що в акті перевірки №431/28-03-46-20338741 від 29.07.2016р. та у запереченнях Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби визначено, що позивачем несвоєчасно сплачено податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік у сумі 5 053 324,12 грн. згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014р., а тому до ТОВ «Мегатекс» були застосовані штрафні санкції за затримку на 19 днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 404 796,00 грн. (платіжне доручення №1513 від 30.03.2015р), за затримку на 20 днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 3 765 100,00 грн. (платіжне доручення №11 від 31.03.2015р), за затримку на 49 днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 883 054,12 грн. (платіжне доручення №17 від 29.04.2015р), за затримку на 44 дні сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 374,00грн. (платіжне доручення №2229 від 24.04.2015р).

Разом з тим, з вищеперелічених платіжних доручень лише платіжне доручення №11 від 31.03.2015року на суму 3 765 100,00 грн. та платіжне доручення за №17 від 29.04.2015року на суму 883 054,12 грн. є такими, що свідчать про перерахування коштів з обдного бюджетного рахунку на іншій, тобто контролюючим органом було здійснено перекид коштів з рахунку «авансові внески з податку на прибуток підприємств» код бюджетної класифікації 11023301 на «податок на прибуток підприємств» код бюджетної класифікації 11020300.

Також, з рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25., прийнятого за наслідками розгляду скарги ТОВ «Мегатекс» вбачається, що 4 березня 2015р. ТОВ «Мегатекс» дійсно звернулось із вищевказаною заявою до відповідача 1 здійснити перекид коштів з рахунку «Авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, що сплачується до 1 січня» (код бюджетної класифікації 11023301) на «податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» (код бюджетної класифікації 11020300) в сумі 1 288 250,00грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25 встановлено також, що контролюючим органом при розгляді вищевказаної заяви було порушено вимоги п.43.4, 43.5. ст.43 Податкового кодексу щодо здійснення повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків у порядку та строки, встановлені діючим законодавством - перерахування коштів із одного бюджетного рахунку на інший здійснено 29.04.2015р.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що станом на 11.03.2015року у позивача обліковувалась залишок надмірно сплачених авансових внесків з податку на прибуток за 2014рік у розмірі 1 288 250,00грн.

Таким чином, позивач на момент звернення із листом про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань мав законне право на отримання помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов'язання, що також не заперечується податковим органом.

У п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, зі спірного податкового повідомлення-рішення вбачається, що позивачу було нараховано штраф у розмірі 10% за затримку на 29 та 20 календарних днів сплати грошового зобовязання в сумі 1 288 250грн., проте, акт перевірки датою фактичної сплати (погашення недоїмки) зазначає 31.03.2015року та 29.04.2015року (платіжні доручення №11 від 31.03.2015року на суму 3 765 100,00 грн. та за №17 від 29.04.2015року на суму 883 054,12 грн.).

Таким чином, акт перевірки містить розбіжності з податковим повідомленням-рішення, що винесено за його висновками, стосовно кількості днів затримки сплати грошового зобовязання, а саме, граничним терміном сплати податкової звітності від 27.02.2015року зазначено 11.03.2015року, а фактичною сплатою визначено 31.03.2015року та 29.04.2015року, тобто 20 та 49 днів, що свідчить про притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі, що суперечить приписам п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Крім того, рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25, яке також було підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення та інтегрованої картки платника податків, встановлено, що перерахування коштів в розмірі 1 288 250грн. із одного бюджетного рахунку на інший здійснено 29.04.2015р., тобто жодного посилання про погашення податкового зобовязання з податку на прибуток за 2014рік платіжним дорученням №11 від 31.03.2015року на суму 3 765 100,00 грн., воно не містить.

Відповідно до п.п.43.1, 43.3, 43.4 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п.43.5. ст.43 Податкового кодексу України).

Згідно з приписами п. 102.5. ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. Тобто ПКУ встановлює строк позовної давності в 1095 днів.

При цьому, відповідно до п.п. 14.1.115. п. 14.1. ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання (переплата) це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Тобто переплатою вважається сума надміру сплачених коштів до відповідного бюджету (залежно від податку).

Окрім цього, відповідно до п.п. 17.1.10. п. 17.1. ст. 17 ПК України у платника податку виникає право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобовязаний сплатити суму податкового зобовязання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобовязання, визначену у митній декларації, платник податків зобовязаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобовязання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 20 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації), крім неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобовязання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобовязань.

Платник податку, який за підсумками першого кварталу (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески: за підсумками першого кварталу - з червня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за півріччя - з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за три квартали - з грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року. Податкові зобовязання визначаються на підставі поданих податкових декларацій.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобовязань.

Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком.

Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

З аналізу наведених норм вбачається, що обовязковою умовою для повернення надміру сплачених сум податків, зокрема, є наявність згідно даних податкової звітності позивача суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Податковим органом було проведено залік надміру сплаченої суми авансових внесків по податку на прибуток (код платежу 11023301) згідно листа позивача від 03.03.2015року, на податок на прибуток (код платежу 11020300) в сумі 1 288 250грн. лише 29.04.2015року платіжним дорученням №17, що підтверджується Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25 та інтегрованою карктою платника податків.

З урахуванням положень Податкового кодексу України відповідачем в передбачені кодексом строки не було надано висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та передано на виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який в свою чергу протягом п'яти рабочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платників податків.

Водночас, суд зауважує, що позивач на момент звернення до відповідача з листом про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань мав законне право на отримання помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов'язання, що також не заперечується податковим органом.

Відповідно п.4.1.4 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Таким чином, з урахуванням висновків суду щодо правомірності дій позивача, суд дійшов висновку про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2014рік. Стосовно правомірності нарахування позивачу пені в розмірі 131 278,67грн. за несвоєчасну сплату грошового зобовязання по податковій декларації з податку на прибуток за 2014рік від 27.02.2015року за №, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 ПКУ відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обовязку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до приписів п.87.9 ст.87 Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.п.129.1.1, п.п.129.1.2, п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 Кодексу нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного контролюючим органом у випадках, не повязаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

Згідно п.п.129.3.1, п.п.129.3.2, п.п.129.3.3, п.п.129.3.4 п.129.3 ст.129 Кодексу нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов'язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Відповідно до п.129.4. ст.129 Кодексу на суми грошового зобовязання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобовязання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобовязання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Згідно п.129.5 ст.129 Кодексу зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

За порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції (п.129.6 ст.129 Кодексу).

Відповідно до п.129.7 ст.129 Кодексу не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

З пояснень представника позивача, які не були спростовані відповідачем в судових засіданнях та інтегрованої картки платника податків, вбачається, що пеня в розмірі 131 278,67грн. була нарахована контролюючим органом за період з 12.03.2015року по 05.05.2015року за несвоєчасну сплату грошового зобовязання по податковій декларації з податку на прибуток за 2014рік від 27.02.2015року за №.

Разом з тим, Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25 були скасовані податкове повідомлення рішення від 19.08.2016року за № НОМЕР_1 на суму застосованих штрафних санкцій з податку на прибуток 189796,34 грн. та податкове повідомлення рішення від 19.08.2016року за № НОМЕР_2 в частині 320947,24 грн., прийняті в тому числі з підстав несвоєчаснотсі сплати платником податків грошового зобовязання з податку на прибуток за 2014рік за податковою декларацією від 27.02.2015року.

Контролюючий орган, посилаючись на позицію Верховного суду України, що викладена в постанові від 16.06.2015року по справі №21-377а18, зазначив, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобовязання необхідно встановити, що у строк, передбачений п.57.1 ст.57 Кодексу платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування коштів. Водночас, позивач платіжним дорученням від 10.03.2015року за №1040 перераховано кошти в сумі 3 765 100грн. (код бюджетної класифікації 11021000), з призначенням платежу перерахування податку на прибуток за 2014рік. Отже, контролюючий орган встановив відсутність несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобовязання по податковій декларації з податку на прибуток за 2014рік від 27.02.2015року за № на суму 3 765 100грн.

Таким чином, враховуючі виновки Державної фіскальної служби України, викладені в рішенні про результати розгляду скарги від 25.01.2017 року за №1433/6/99-99-11-03-01-25, дані інтегрованої картки платника та вищевикладені висновки суду щодо відсутності з боку позивача умисних дій направлених на несвоєчасну сплати грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 1 288 250грн., оскільки позивачем у передбачені ст.57 Кодексу строки було надано контролюючому органу лист від 03.03.2015року про здійснення заліку коштів, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування пені в розмірі 131 278,67грн. за несвоєчасну сплату грошового зобовязання по податковій декларації з податку на прибуток за 2014рік від 27.02.2015року за №.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (п.87.9 ст.87 Кодексу).

Отже, погашення контролюючим органом вищезазначеної пені платіжним дорученням товариства від 06.05.2015року за №2470 на суму 135 000грн., яким платник сплачував податок на прибуток за 2015рік є неправомірним, та таким, що не грунтується на вимогах Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, з урахуванням наявності в інтегрованій картці платника податків суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату, податковим органом не правомірно були застосовані приписи п.126.1 ст.126 та ст.129 Податкового кодексу України в частині нарахування штрафних санкцій за порушення граничного сроку сплати суми узгодженого грошового зобовязання з з податку на прибуток підприємств за лютий 2014року та пені.

Суд зазначає, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку субєкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням цього Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 11 КАС України, за для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає необхідним вийти за межи позовних вимог, та визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС в частині нарахування пені в розмірі 131 278,67грн. та розподілу коштів, сплачених платіжним дорученням №2470 від 06.05.2015року у розмірі 131 278,67грн. в рахунок погашення пені.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 цього Кодексу встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.02.2017року, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 13.02.2017року про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% з податку на прибуток в сумі 128 825 грн.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС в частині нарахування пені в розмірі 131 278,67грн. та розподілу коштів, сплачених платіжним дорученням №2470 від 06.05.2015року у розмірі 131 278,67грн. в рахунок погашення пені.

Зобовязати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс», шляхом спрямування розподіленої в погашення пені суми у розмірі 131 278,67грн. за призначенням платежу, вказаному в платіжному дорученні №2470 від 06.05.2015року.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 033,19грн.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатекс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 033,19грн.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 квітня 2017 року. Постанова у повному обсязі складена 24 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.