Справа № 826/12263/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27 липня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/6873/16 виданого 21 липня 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом. За вказаним виконавчим документом постановлено зобов'язати Державну службу геології та надр України видати товариству з обмеженою відповідальністю «АТОМНІ ЕНЕРГЕТИЧНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» спеціальні дозволи на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки Михайлівської площі уранових руд на 5 років, що знаходиться у Казанківському районі Миколаївської області, за 5 км на південний захід від с. Миколаївка, за 40 км на захід від м. Кривий Ріг згідно з поданою заявою від 10 лютого 2016 року № 10-02/5; Сафонівської ділянки уранових руд на 5 років, що знаходиться у Казанківськкому районі Миколаївської області, в 120 км на південних захід від м. Жовті Води та в 65 км від м. Кривий Ріг згідно з поданою заявою від 24 лютого 2016 року №24-02/2; Садової площі уранових руд на 5 років, що знаходиться в Арбузинському районі Миколаївської області, в 40 км на південний схід від м. Первомайськ та в 6 км на північний захід від районного центру смт. Абрузинка; Новогурівської ділянки уранових руд на 5 років, що знаходиться в Криничанському та П'ятихатському районах Дніпропетровської області згідно з поданою заявою від 25 лютого 2016 року № 25-02/4; Сурської площі уранових руд на 5 років, що знаходиться в 30 км на південний захід від м. Дніпропетровськ згідно з поданою заявою від 25 лютого 2016 року № 25-02/6.

Не погоджуючись з постановою відповідача про відкриття виконавчого провадження та вважаючи її неправомірною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 статті 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 зазначеного Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» - відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи - виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті

Статтею 18 вказаного Закону визначаються вимоги до виконавчого документу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» - державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Нормами статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 статті 26 вказаного Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що державний виконавець зобов'язаний вживати всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені чинним законодавством, зокрема, відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого документу, якщо немає підстав для відмови у відкритті такого провадження.

Разом з тим, законом встановлено певний перелік підстав, за яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, і такий перелік розширеному чи довільному тлумаченню не підлягає.

При розгляді справи колегією суддів не було встановлено жодних дефектів виконавчого листа, які б унеможливлювали відкриття провадження за ним, як і будь-яких інших підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

При цьому, мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що в рамках оскаржуваного виконавчого провадження неможливо виконати судове рішення, оскільки воно є невмотивованим та необґрунтованим. Тобто, фактично скаржник надає оцінку рішенню суду, яке набрало законної сили та підлягає обов'язковому виконанню на всій території держави, та відповідно, не потребує жодної оцінки. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо боржник не погоджується із судовим рішенням, він може звернутися до суду вищої інстанції та оскаржити його по суті.

Між тим, державний виконавець не просто не зобов'язаний, а й не має права надавати будь-яку оцінку виконавчому документу та його вимогам.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач під час відкриття виконавчого провадження діяв в рамках чинного законодавства, в межах наданих йому повноважень та з урахуванням Закону України «Про виконавче провадження».

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.