Справа № 343/534/17
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/534/17
Провадження №: 2-а/0343/100/17
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом за адміністративним позовом ОСОБА_2 до субєкта владних повноважень - начальника сектору реагування патрульної поліції Долинського відділення Калуського відділу поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого адміністративного позову покликається на те, що 20 березня 2017 року близько 07 год. 30 хв. він керував легковим автомобілем марки ВАЗ 21099, номерний знак AT 4800 ВМ та рухався по вул.Шевченка в м.Долина Івано-Франківської обл. (з напрямку залізничного вокзалу в напрямку перехрестку (перехрестку вул. Шевченка, Обліски, Міцкевича, "кільцева розв'язка" площі Січових Стрільців). Автомобіль належним чином не працював, почались збої в паливній системі, двигун почав працювати з перебоями, в зв'язку з чим він включивши аварійну сигналізацію та вимушений був припинити рух транспортного засобу. З метою уникнення створенню аварійної ситуації іншим учасникам руху, прийняв вправо і зупинив автомобіль на «острівку безпеки» на якому в той час знаходився службовий автомобіль працівників патрульної поліції з обладнаними проблисковими маячками (без включених маячків). Також в цей момент на острівку безпеки знаходились ще декілька автомобілів. В той момент, коли вийшов з автомобіля до нього підійшов працівник поліції та попросив надати документи. Однак замість того, щоб вияснити причину його зупинки і надати йому допомогу працівник поліції повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, і він йде оформляти документи за те, що він зупинився на перехрестку вулиць. На його заперечення і повідомлення, що він вимушено зупинився, оскільки поламався автомобіль (в автомобіля була включена аварійна світлова сигналізація) та те, що він змушений був зупинитись біля їхнього службового автомобіля на острівці безпеки, щоб не створювати аварійної ситуації, працівник поліції повідомив, що йому все рівно, і пішов в службовий автомобіль. Вийшовши з службового автомобіля, він запропонував йому поставити підписи в документах, при цьому не вислухавши і надалі усних пояснень. Працівник поліції не оголосив йолму ні змісту допущеного на його думку мною адміністративного правопорушення, ні змісту постанови не надав можливості викласти мотиви своєї відмови від підписання документу, не залучивши жодних свідків, копію незрозумілої для нього постанови кинув йому в його автомобіль разом із його документами.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав наведених вище, додатково пояснив, що зазначена подія мала місце з самого ранку, включив аварійні маячки. В цей момент автомобіль поліції вже був на місці, без увімкнутих проблискових маячків. Права йому не розяснили, після складання постанови працівники поліції поїхали першими. Просив позов задоволити.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю та зазначив, що даний адміністративний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки автомобіль його довірителя мав вимушену зупинку в звязку з технічними несправностями автомобіля, а працівники поліції не розібравшись, склали незаконну постанову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивача не була короткотривалою, жодних доказів про неспранвість транспортного засобу позивачем не представлено, а відтак в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення п.15.9 Правил дорожнього руху та п.15.4 - зупинка заборонена. Коли позивач зупинився, вони були на місці і складали протокол. Зафіксували порушення Правил дорожнього руху, побачивши, що водій не вживає заходів для повернення автомобіля, склали протокол, роз'яснили права. При цьому водій пропонуваав вирішити це порушення без складання постанови та посилався на те, що працівники поліції повинні знати його батька. ОСОБА_4 зателефонував до свого батька, який просив не складати постанову. Про технічну неспрасправність автомобіля, а саме про закінчення пального, водій повідомив після складання постанови. ОСОБА_4 поводив себе зверхньо.

Відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши запис відеореєстратора з місця події, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії БР № 296770 від 20 березня 2017 року, ОСОБА_2 20.03.2017 року о 7 год. 30 хв. В м.Долина на кільцевій Січових Стрільців здійснив зупинку, стоянку на перехресті, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що їхав зранку на роботу, бачив автомобіль працівників поліції. Позивач їхав з боку вокзалу і на аварійному сигналі заїхав на пятачок. З позивачем він разом працював, останній попросив його допомоги полагодити автомобіль. Позивач пояснював працівникам поліції, що автомобіль технічно несправний. Бачив, як працівники поліції знімали автомобіль на планшет.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює інспектором Долинського відділення Калуського відділу поліції. В той час він складав постанову на іншого водія, який вчинив аналогічне право рушення. Інспектор Ільницький І.З. виніс постанову на позивача. Позивач телефонував батькові, а після винесення постанови поїхав з місця. Допомоги позивач не просив. На час зупинки позивач автомобільна сигналізація не була включена.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень ст.22 КУпАП полягає в обовязковій сукупності трьох умов: формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто всіх тих передбачених у законі обєктивних і субєктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад адміністративного правопорушення; малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного виду адміністративного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; малозначне діяння не повинно бути субєктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди. Матеріалами справи встановлено, що зупинка, яка здійснена в забороненому місці була короткотривалою, і по суті не становила загрози заподіяння шкоди суспільним інтересам, а дії позивача були викликані обєктивними чинниками і по суті, не були субєктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди.

За таких обставин, діючи в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством, після виявлення правопорушення, інспектор не в повній мірі зясував дійсні обставини справи та не врахував, що не всі діяння, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення тягнуть за собою адміністративну відповідальність. Діяння, яке вчинено позивачем не мало на меті заподіяння шкоди суспільним інтересах і після його вчинення, взагалі такої шкоди не завдало, що характеризує його як малозначне.

Обєктивність розгляду справи про адміністративне правопорушення в даному випадку полягає в тому, що при встановленні малозначності діяння, особа підлягає звільненню від адміністративної відповідальності. Обовязок встановити таку малозначність, в силу вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП лежить на особі, повноважній розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 слід задовлолити частково, оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення належить змінити, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.7-12, 86, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не автоматичному режимі від 20.03.2017 року серія БР №296770, передбачене ч.І ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлено 20.04.2017 р.