Справа № 211/460/17-а (2-а/211/76/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції Ніколенко Д.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 квітня 2017 рокусправа № 211/460/17-а (2-а/211/76/17)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року у справі №211/460/17-а (2-а/211/76/17) за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі відповідач), в якому:
- визнати протиправними дії відповідача від 10.10.2016 року щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з дати звернення 18.08.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 03.12.1986 року по 05.05.1987 року у складі військової частини приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 18.08.2016 року з метою оформлення пенсії зі зниженням пенсійного віку, він звернувся з заявою про призначення пенсії до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, однак, листом №1693/02/32 від 10.10.2016 року у призначенні пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому було відмовлено, оскільки відповідно до довідки центрального архіву Міністерства оборони України є первинні документи щодо його виїздів на роботу до зони відчуження тільки за 8 днів 1987 року, а саме 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22 квітня 1987 року. Інші документи, щодо виїздів в зону відчуження відсутні, а військова часті дислокувалась у с.Оране, яке є зоною гарантованого добровільного відселення. Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видане йому, підтверджує його статус, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році не менше 5 робочих днів, факт його роботи в зоні відчуження підтверджується військовим квитком, згідно записів якого позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 03.12.1986 року по 05.05.1987 року та отримав дозу опромінювання 15,05 БЕР. На роботах з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС позивач перебував 5 місяців, а облік виїздів у зону відчуження є тільки за квітень 1987 року, не зважаючи на те, що він працював там весь час.
Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджує його статус, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році не менше 5 робочих днів.
Відсутність документів щодо конкретних днів виїзду у зону відчуження не може мати наслідком позбавлення його права на пенсію.
Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а тому відповідно до п. 2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядав справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
18.08.2016 року позивач звернувся до Криворізького Південного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком.
Листом №1693/02/32 від 10.10.2016 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку із відсутністю у позивача такого права.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.
Пунктом 7 Порядку передбачено, що для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надається довідка за період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.
Основною умовою зниження пенсійного віку є робота у зоні відчуження.
Позивачем для підтвердження роботи у зоні відчуження було надано: довідку від 15.04.1993 року № 142, видану ОСОБА_1 , якою підтверджено що позивач був направлений для роботи на Чорнобильській КЄЧ з 04.12.1986 року по 05.05.1987 рік відповідно до Переліку військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства оборони України, дислокованих (які дислокувалися) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення КЕЧ Чорнобильського району з 19.06.1986 року знаходилась в селі Оране, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України РСР від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції постанови КМУ від 12 травня 2004 року № 622) відноситься до зони гарантованого добровільного відселення; довідку Центрального архіву Міністерства оборони України від 16.09.1993 року №51/543, в якій зазначено що позивач виконував виробничі завдання згідно накізів начальника Чорнобильської КЕЧ района: м. Чорнобиль -14.04.1987 року (Наказ № 89), с.Терехи - 15.04.1987 року; м.Чорнобиль - 16.04.1987 року (Наказ № 91), с. Рудня - Ільїнець - 17.04.1987 року (Нак. 92), с. Лелев - 18.04.1987 року (Наказ № 93), м. Чорнобиль - 20.04.1987 року, 21.04.1987 року, 22.04.1987 року (Накази №№ 95, 96, 97) - всього 8 днів.
Відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для зниження пенсійного віку на 10 років позивач повинен працювати у зоні відчуження у 1986 році не менше 5 днів.
Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження того, що він дійсно працював саме в зоні відчуження з 03.12.1986 року по 31.12.1986 рік. Наявність відмітки у військовому квитку серії НОМЕР_2 про приймання участі з 03.12.1986 року по 05.05.1987 року в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС підтверджує лише факт перебування позивача згідно наказу №81 від 03.12.1986 року в селі Оране, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.
У довідках, що надані позивачем до відповідача та до суду, підтверджується робота позивача в зоні відчуження протягом 8 днів у 1987 році, тому для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має законних підстав.
Посилання позивача на наявність в нього посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, не є підставою для набуття права на зниження пенсійного віку для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оскільки наявність лише посвідчення не може бути підставою для призначення йому пенсії.
В силу приписів ст.14 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.
З вищенаведеної норми вбачається, що для віднесення особи до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи існує декілька підстав, а тому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 не є беззаперечним доказом того, що позивач працював в зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до ч.1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на наведені обставини справи та норми права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність з боку Криворізького Південного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області порушень законних прав та інтересів позивача при розгляді його заяви від 18.08.2016 року, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року у справі №211/460/17-а (2-а/211/76/17) за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва