Справа № 521/21851/16-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р.м. ОдесаСправа № 521/21851/16-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Целух А.П.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Брижкіної І.О.

представника апелянта - ОСОБА_2 (довіреність від 04.04.2017 року)

позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним порушення з боку Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси вимог ст.ст. 22, 46 Конституції України, якими Управління відповідно до п. 2 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, а також у містах та районах (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №41/26486) зобов'язане керуватись у своїй діяльності, а також п.п. 7, 8 п. 4 Положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок Державного бюджету України; зобов'язати Управління негайно поновити права отримувати державні пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2-ї групи в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати Управління негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок Державного бюджету України.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, та перебуває на обліку в Управлінні з 01.03.2007 року. Разом з цим, починаючи з листопада 2011 року розмір його пенсії не відповідає розміру, встановленого нормами Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач звертався в УПФУ в Малиновському районі м. Одеси із заявою про приведення його пенсії у відповідність до норм законодавства, проте Управління відмовило йому, оскільки не вбачало законних підстав для проведення заявленого перерахунку. Зазначені дії Управління позивач вважає неправомірними, такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення, у зв'язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним порушення з боку Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеса у відношенні ОСОБА_3 вимог статей 22 та 46 Конституції України, якими він відповідно до п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 41/26486) зобов'язаний керуватися у своїй діяльності, а також підпунктів 7 та 8 пункту 4 цього положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок державного бюджету України. Зобов'язав Управління негайно поновити права ОСОБА_3 отримувати державні пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2-ої групи в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 відповідно до посвідчення від 03.03.2007 року Серії НОМЕР_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), згідно посвідчення від 07.03.2007 року Серії НОМЕР_2 є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з 01.03.2007 року та одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену статтею 50 вказаного Закону.

01.12.2016 року позивач звернувся в Управління із заявою, в якій ставилось питання про приведення виплату його пенсії у відповідність до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розглянувши заяву, Управління у своєму листі повідомило позивача про те, що виплата пенсії здійснюється з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року №1210, тобто згідно вимог законодавства, отже підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Не погоджуючись із відмовою Управління у проведенні заявленого перерахунку пенсії, посилаючись на невідповідність таких дій відповідача вимогам Закону, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову, у зв'язку із чим задовольнив позов у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, висновок суду першої інстанції про задоволення позову не відповідає нормам матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4282-VI установлено, що у 2012 році норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно із Законом України від 06.12.2012 року №5515-VI установлено, що у 2013 році норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно із Законом України від 16.01.2014 року №719-VII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 31.07.2014 року №1622-VII установлено, що норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно із Законом України від 28.12.2014 року №80-VIII установлено, що норми і положення статті 50 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, згідно із Законом України від 08.07.2010 р. N 2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 року №79-VIII.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

При цьому, згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4282-VI установлено, що у 2012 році норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно із Законом України від 06.12.2012 року №5515-VI установлено, що у 2013 році норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно із Законом України від 16.01.2014 року №719-VII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 31.07.2014 року №1622-VII установлено, що норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно із Законом України від 08.07.2010 року №2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 року №79-VIII, згідно із Законом України від 28.12.2014 року №80-VIII установлено, що норми і положення статті 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з п.п. 1 п. 11 Порядку від 23.11.2011 року №1210 мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 13 Порядку від 23.11.2011 року №1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідам IІ групи виплачується у розмірі 379 грн. 60 коп.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Управлінням позивачу нараховуються та виплачуються соціальні виплати в розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначені норми щодо змін бюджетного законодавства неконституційними не визнавались, а отже підлягають застосуванню органом при вирішенні питань щодо надання відповідних соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що виплата пенсії у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, здійснена відповідачем відповідно до норм чинного законодавства України, а отже підставі для зобов'язання відповідача привести ці виплати у відповідність до правових норм, що не є чинними, не ґрунтується на Законі.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не перевірив заявлені позовні вимоги на предмет дотримання строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України, та перевіркою на предмет наявності підстав для поновлення цих строків, у разі їх пропуску, відповідно до ст. 100 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у цій справі є протиправність дій Управління у не проведенні позивачу перерахунку пенсії згідно вимог чинного законодавства, починаючи з липня 2011 року.

Тобто, неправильність нарахування, на думку позивача, пенсії існувала з липня 2011 року, проте із цим позовом позивач звернувся лише 26.12.2016 року, тобто із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, для задоволення його вимог за період до 25.06.2016 року.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строку поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною або встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї документів.

Колегія суддів враховує, що позивачем не заперечується той факт, що, отримуючи пенсію, він був обізнаний щодо виду пенсії та її розміру.

Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, суд позбавлений можливості застосувати приписи ст. 100 КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що адміністративний позов в частині проведення перерахунку та виплати пенсії за період з липня 2011 року по 25.06.2016 року має бути залишено без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 26.06.2016 року - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з липня 2011 року по 25.06.2016 року - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 18.04.2017 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі