Справа № 576/688/17
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГЛУХІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа № 576/688/17-а

Провадження № 2-а/576/38/17

18.04.17 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Усенко Л.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області визнання дій незаконними, визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

18.04.2017 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просить: визнати дії посадових осіб Державної фіскальної служби України про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень незаконними; визнати протиправними та скасувати як незаконні постанови головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління митних розслідувань Департаменту організації протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 від 03 квітня 2017 року та постанову в.о. заступника начальника Сумської митниці начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 про порушення митних правил № 0700/80514/16 від 22 лютого 2017 року відносно громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Камчатський, РФ, працюючою ТОВ «Сделка» (м. Красногорськ, РФ), зареєстрована та мешкає за адресою: Російська Федерація, Московська область, Красногорський муніципальний район, АДРЕСА_1, та закрити провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, приходжу до висновку, що позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами необхідно повернути позивачу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Постанова центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у справі про порушення митних правил, а також його постанова по скарзі на постанову митниці у такій справі можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а процедура її оскарження визначена Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ).

Стаття 19 КАСУ визначає територіальну підсудність адміністративних справ.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 КАСУ адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

З позовної заяви та копії паспорта позивача вбачається, що останній проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому відповідачі: Державна фіскальна служба України та ОСОБА_3 управління ДФС у Сумській області розташовані у м. Києві та м. Суми відповідно.

Позивачем не надано доказів його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) на території м. Глухова чи Глухівського району Сумської області.

Крім цього, з позовної заяви вбачається, що особа, відносно якої складено оскаржувані постанови, зареєстрована та мешкає на території Російської Федерації.

У статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено право на розгляд справи з додержанням усіх вимог справедливості незалежним і безстороннім судом.

Пункт 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року закріплює право на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та у справі «Верітас проти України» від 13 листопада 2008 року було визнано перевищення повноважень Верховним Судом України, оскільки згідно зі статтею 111-18 ГПК України Верховний Суд України, скасувавши постанову Вищого господарського суду України, міг або повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі. Натомість він залишив у силі постанову Апеляційного суду, а такі дії не були передбачені ГПК України. На думку Європейського суду з прав людини, перевищивши свої повноваження, які були чітко викладені у Господарському процесуальному кодексі України, Верховний Суд України у зазначених справах не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції відносно оскаржуваного провадження.

У рішенні по справі Кембелл і Фелл проти Сполученого Королівства від 28 червня 1984 року Європейський суд з прав людини відзначив, що суд не обовязково повинен розумітись як юрисдикція класичного типу, інтегрована в загальну судову систему держави. Проте необхідно, щоб ці органи були створені на підставі закону та володіли деякими основоположними рисами: незалежністю від виконавчої влади і сторін, достатнім строком повноважень та такою процедурою розгляду справ, яка б давала гарантії законності в кожному конкретному випадку.

Таким чином, Глухівський міськрайонний суд Сумської області територіально не є компетентним судом стосовно даної справи, а спір належить розглядати в місцевому загальному суді за вибором позивача: або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, або у місцевому адміністративному суді за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 108 КАСУ позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин даний адміністративний позов слід повернути позивачу, невідкладно надіславши останньому копію даної ухвали разом з адміністративним позовом й усіма доданими до нього матеріалами.

Керуючись п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій незаконними, визнання протиправними та скасування постанов повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення адміністративного позову не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя