Справа № 487/4978/16-а
Суддя: Карташева Т. А.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4978/16-а
Провадження №2-а/487/70/17
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А
Іменем України

12.04.2017 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді Карташевої Т.А.
із секретарем Уманським І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Херсоні про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Херсоні, в якому просила скасувати постанову інспектора роти №1 батальону УПП у м. Херсоні ДПП, лейтенанта поліції Садикова Е.С. від 24.09.2016 року.
В обгрунтоування позову позивач вказала, що 24.09.2016 року вона рухалась на автомобілі "Тойота Кемрі", державний номер НОМЕР_1 , та була зупинена інспектором поліції Садиковим Е.С. в межах поста поліції на виїзді з м. Херсона, про що в постанові немає жодного посилання, крім орієнтовного місця Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. Під*їжджаючи до посту поліції вона знизила швидкість відповідно до вимог дорожніх знаків і дійсно рухалась у лівій смузі, оскільки інспектор поліції знаходився на полосі, що розділяє рухи зустрічних напрямків і вона мала намір зупинитись та спитати про газову АЗС за напрямком її руху, оскільки кількості пального могло не вистачити до Миколаєва. Крім того, права смуга дороги мала значні пошкодження, що робило керування авто небезпечним.
В судовому засіданні позивач не була присутньою, надавши заяву про розгляд справи без її участі.
Представник відповідач, який надавав пояснення в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, надавши письомі заперечення проти позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 24.09.2016 року інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Херсоні ДПП, лейтенант поліції Садиков Е.С. виніс відносно позивачки постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 033567 від 24.09.2016 року. Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови, полягала в тому, що 24.09.2016 р. о 02.04 год. позивач, керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 рухалася у крайній лівій смузі, не маючи намір здійснити поворот ліворуч, в той час коли права смуга для руху була не зайнята, чим порушила п. 11.5 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.
Згідноз п. 11.5 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Між тим, на думку суду, жодним доказом наявність адміністративного правопорушення в діях позивача встановлена не була.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, відповідачем не доведений, оскільки відповідачем не надано жодного доказу, визначеного ст. 251 КУпАП. Письмові заперечення відповідача проти позову в розумінні ст. 251 КУпАП не є доказом, що підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Постанова в справі про адміністративне правопорушення є предметом оскарження, тому доказом в справі бути не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який був пасажиром в автомобілі позивача, пояснив, що дійсно під час руху на автодорозі з Херосна до Миколаєва виникла необхідність заправити транспортний засіб газом, тому він запропонував позивачці на поліцейському посту з*ясувати наявність таких заправок. Поліцейського вони побачили по центру на розділювальній смузі, тому позивачка під*їжджала до нього, при цьому поліцейський за 30-40 м подавав знак про зупинку. Оскільки під час руху на дорозі траплялися ями, щоб не пошкодити машину і спитати про наявність заправки, він запропонував позивачці рухатися ближче до лівого ряду, при цьому інших транспортних засобів не було, вона нікому не заважала.Ці пояснення не підтверджують правомірності дій відповідача та прийняття ним оскаржуваної постанови. Пояснення свідка не суперечать фотоматеріалам, наданим позивачкою, на яких зображена ділянка дороги, де рухалась позивачка та було зупинено транспортний засіб під її керуванням.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи. До неї не додано жодних схем, таблиць, фотоматеріалів, тощо, а також пояснень свідків, що свідчило би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке вона притягнута до відповідальності.

Враховуючи викладене, постанова інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Херсоні ДПП, лейтенанта поліції Садикова Е.С. серії ПС3 № 033567 від 24.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 17, 18, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні, лейтенанта поліції Садикова Ельдара Серяновича серії ПС3 №033567 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.А. Карташева