Справа № 810/3791/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м.Київ № 810/3791/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БФ Логістика до Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю БФ Логістика звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2016 № та №.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю БФ Логістика, за результатами якої було складено акт №189/10-06-14-03/37905278 від 28.07.2016, у якому відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем податкового зобовязання з податку на прибуток за 2015 рік на суму 348 817,00 грн. та з податку на додану вартість за лютий квітень 2015 року на суму 204 645,00 грн., у звязку з нереальним характером (безтоварністю) господарських операцій з Приватним підприємством Актив Сільвер, Приватним підприємством ОСОБА_1Т., Приватним підприємство Ремонт монтаж будівництво, Приватним підприємством Майстер Практікер, Товариством з обмеженою відповідальністю Українська промислово-будівельна компанія УПБ, Товариством з обмеженою відповідальністю Трено Груп, Товариством з обмеженою відповідальністю Концепт Прінт та Товариством з обмеженою відповідальністю Авто-Груп.

Проте, позивач не погоджується з вказаними висновками податкового органу, оскільки реальність господарських операцій із зазначеними контрагентами підтверджується відповідними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, складеними у повній відповідності з вимогами чинного законодавства.

Крім того, позивач вважає такими, що не відповідають дійсності, викладені в акті перевірки твердження контролюючого органу про те, що представники ТОВ БФ Логістика відмовились надати під час перевірки первинні документи бухгалтерського та податкового обліку на підтвердження реальних господарських відносин, оскільки лист №5469/10/10-06-14-03 від 19.07.2016 з вимогою про надання відповідних документів не відповідав закріпленим Податковим кодексом України вимогам до податкового запиту та був вручений платнику податків за один день до закінчення перевірки, що унеможливило підготовку та надання ТОВ БФ Логістика відповідної первинної документації ревізорам.

Також позивач зазначив, що посадові особи контролюючого органу за час перевірки жодного разу не зявились за адресою місцезнаходження ТОВ БФ Логістика, де і знаходилися необхідні первинні документи, що свідчить про порушення посадовими особами контролюючого органу порядку проведення виїзної документальної перевірки.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що під час проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ БФ Логістика посадовими особами контролюючого органу було вручено позивачу запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень №5469/10/10-06-14-03 від 19.07.2016, однак у листі-відповіді №31 від 20.07.2016 позивач відмовився від надання пояснень та витребуваних первинних документів по взаємовідносинах з відповідними контрагентами, а тому під час проведення податкової перевірки були враховані відомості з АІС Податковий блок.

Так, зокрема, відповідач зазначив про те, що в АІС «Податковий блок» відсутня інформація щодо наявності у контрагентів позивача ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп власних (орендованих) виробничих приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів та основних фондів.

Також відповідач зазначив про те, що на адресу податкового органу від інших територіальних органів ДФС України надійшла узагальнена податкова інформація №7/26-50-22-06 від 28.08.2015, №724/26-59-22-13 від 31.03.2015, №350/26-53-22-04-17 від 23.09.2015, №647/26-59-22-08 від 06.07.2015, №249/26-55-22-09/39184713 від 06.07.2015, №544/7/26-58-22-08 від 23.09.2015 та №12487/22-03 від 27.07.2015, №2359/7/14-02-2-04-12 від 17.09.2015 та №3669/7/14-02-22-02-12 від 29.12.2015 щодо ТОВ Альберус, ТОВ Конект Компані, ТОВ ДК Ацтек, ТОВ Елемент Компані, ТОВ Таймтек, ТОВ Студія Дизайн комфорт, ТОВ Укрбіз та ТОВ Мерігранд Тауер, які є контрагентами-постачальниками ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп.

Відповідач вказав про те, що у зазначеній інформації вказано про нереальність оформлення господарських операцій та неправомірне визначення суми податкового кредиту та податкового зобовязання ТОВ Альберус, ТОВ Конект Компані, ТОВ ДК Ацтек, ТОВ Елемент Компані, ТОВ Таймтек, ТОВ Студія Дизайн комфорт, ТОВ Укрбіз та ТОВ Мерігранд Тауер, що, на думку податкового органу, також свідчить про неможливість здійснення відповідних господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Також відповідач зазначив про те, що під час проведення податкової перевірки було досліджено та проаналізовано бази даних Архів електронних відомостей та відповідні ланцюги постачання та встановлено, що ТОВ Альберус, ТОВ Конект Компані, ТОВ ДК Ацтек, ТОВ Елемент Компані, ТОВ Таймтек, ТОВ Студія Дизайн комфорт, ТОВ Укрбіз та ТОВ Мерігранд Тауер не мають власних (орендованих) складських (виробничих) приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів та основних фондів.

02.03.2016 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання б/н від 28.02.2017 (вх.№2948/17 від 02.03.2017), до якого додано документи по справі, які були прийняті судом.

Присутній у судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2 заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Присутній у судовому засіданні представник позивача проти вказаного клопотання представника відповідача не заперечував та вирішення питання про письмовий розгляд справи залишив на розсуд суду.

Вказане клопотання позивача було задоволено судом, про що було постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання.

У звязку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Частиною 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 ОСОБА_3 від 30.11.2009 р. № 1619/10/ 13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

З 15.07.2016 по 21.07.2016 Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю БФ Логістика з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП Актив Сільвер (код ЄРПОУ 39352554), ПП ОСОБА_1Т. (), ПП Ремонт монтаж будівництво () за лютий 2015р., ПП Актив Сільвер (код ЄРПОУ 39352554), ПП ОСОБА_1Т. (), ПП Майстер Практікер () за березень 2015 р., ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ (), ПП Актив Сільвер (код ЄРПОУ 39352554), ПП ОСОБА_1Т. (), ТОВ Трено Груп (), ТОВ Концепт Прінт ( та ТОВ Авто-Груп (1) за квітень 2015, за результатами якої було складено акт №189/10-06-14-03/37905278 від 28.07.2016.

Як вбачається з акта, перевіркою були виявлені наступні порушення:

- п.44.2 ст.44 та ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ БФ Логістика занижено податок на прибуток за 2015 рік у сумі 348 817,00 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.49.2, п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 387 574,00 грн., у тому числі за лютий 2015 року у розмірі 118 894,00 грн., за березень 2015 року у розмірі 64 035,00 грн. та за квітень 2015 року у розмірі 204 645,00 грн.

У вказаному акті посадовими особами Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було зазначено про те, що під час проведення перевірки позивачу було вручено запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 19.07.2016 за №5-469/10/10-06-14-03 по взаємовідносинах з відповідними контрагентами.

На вищевказаний запит ТОВ БФ Логістика надало відповідь листом від 20.07.2016 №31, згідно якого підприємством відмовлено в наданні пояснень та їх документальних підтверджень по взаємовідносинах з відповідними субєктами господарювання. У звязку з цим посадовими особами контролюючого органу зазначено про те, що перевірка ТОВ БФ Логістика проводилась без дослідження первинних документів.

В акті перевірки контролюючий орган зазначив про те, що в АІС Податковий блок відсутня інформація щодо наявності у контрагентів позивача, ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп власних (орендованих) виробничих приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів та основних фондів.

Крім того, посадові особи зазначили про те, що за результатами дослідження інформації з АІС Податковий блок щодо постачальників вказаних контрагентів позивача, а саме: ТОВ Альберус (7), ТОВ Конект Компані (), ТОВ ДК Ацтек (), ТОВ Елемент Компані (), ТОВ Таймтек (), ТОВ Студія Дизайн комфорт (), ТОВ Укрбіз () та ТОВ Мерігранд Тауер () було встановлено, що у вказаних субєктів господарювання також відсутні власні (орендовані) виробничі (складські) приміщення, земельні ділянки, транспортні засоби та основні фонди.

Також в акті перевірки зазначено про те, що свідоцтва про ПДВ вказаних юридичних осіб є анульованими (зокрема, причина анулювання 36 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням).

Як вбачається з акта перевірки, на адресу відповідача від ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві надійшла узагальнена податкова інформація №7/26-50-20-06 від 28.08.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами - покупцями та контрагентами постачальниками за періоди: листопад - грудень 2014, січень червень 2015 по ТОВ Альберус, в якій, зокрема, зазначено про встановлення нереальності оформлення господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками та про неправомірність визначення податкових зобовязань, у тому числі по взаємовідносинах з ПП Актив Сільвер за лютий 2015 року на суму 1634496,09 грн. (у тому числі ПДВ на суму 272416,09 грн.), з ТОВ Конект Компані за березень 2015 року на суму 3753818,40 грн. (у тому числі ПДВ на суму 625636,40 грн.) та з ПП Ремонт Монтаж Будівництво за лютий 2015 року на суму 1191465,48 грн. (у тому числі ПДВ на суму 198577,58 грн.).

Крім того, в акті перевірки зазначено про надходження на адресу відповідача від ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальненої податкової інформації №724/26-59-22-13 від 23.07.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 по ТОВ Конект Компані, в якій зазначено, зокрема, про неправомірність визначення податкових зобовязань, у тому числі по взаємовідносинах з ПП Актив Сільвер у березня 2015 року у сумі 1949 513,94 грн. (у тому числі ПДВ на суму 324 918,99 грн.).

У вказаній податковій інформації повідомлено про нереальність первинного постачання (продажу), а також про відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) кожним із контрагентів-постачальників (ТОВ Альберус ПП Актив Сільвет та ТОВ Альберус ТОВ Конект Компані ПП Актив Сільвет) відповідного товару від інших продавців у досліджуваному та попередніх періодах, що, в свою чергу, свідчить про нереальність одержання (купівлі) товару, а також є підтвердженням нереальності руху товарів і до ТОВ БФ Логістика включно.

Також в акті перевірки повідомлено, що на адресу відповідача від ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшла узагальнена податкова інформація №350/26-53-22-04-17 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період лютий травень 2015 року по ПП ОСОБА_1Т, в якій зазначено, зокрема, про неправомірне визначення сум податкових зобовязань від продажу товарів (послуг) по всім контрагентам-покупцям за лютий-травень 2015 року та виявлено нереальність оформлення господарських операцій, а також неправомірне визначення податкових зобовязань, у тому числі по взаємовідносинах з ТОВ БФ Логістика за лютий 2015 року на суму 190 656,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 31 776,00 грн.), за березень 2015 року на суму 188 023,50 грн. (у тому числі ПДВ на суму 31 337,25 грн.), та за квітень 2015 року на суму 218 484,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 36 414,00 грн.).

Контролюючим органом зауважено про надходження на його адресу від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальненої податкової інформації №647/26-59-22-08 від 0607.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за лютий-березень 2015 року, в якій зазначено, зокрема, про неправомірне визначення сум податкових зобовязань від продажу товарів (послуг) по всім контрагентам-покупцям за січень-червень 2015 року, нереальність оформлення господарських операцій, а також про неправомірне визначення податкових зобовязань, у тому числі по взаємовідносинах з ПП Ремонт монтаж будівництво у лютому 2015 року на загальну суму 132 000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 22 000,00 грн.)

Посадові особи контролюючого органу зауважили, що у вказаних податкових інформаціях зазначено про нереальність первинного постачання (продажу), а також про відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) кожним із контрагентів-постачальників (ТОВ ДК Ацтек ПП ОСОБА_1Т відповідного товару від інших продавців у досліджуваному та попередніх періодах, що, в свою чергу, свідчить про нереальність одержання (купівлі) товару, а також є підтвердженням нереальності руху товарів і до ТОВ БФ Логістика включно.

Також в акті перевірки зазначено про надходження на адресу Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальненої податкової інформації №249/26-55-22-09/39184713 від 06.07.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за березеньтравень 2015 року по ПП Майстер Практікер, в якій повідомлено про неправомірне визначення сум податкових зобовязань від продажу товарів (послуг) по всім контрагентам-покупцям за березень травень 2015 року, нереальність оформлення господарських операцій, а також про неправомірне визначення податкових зобовязань, у тому числі, по взаємовідносинах з ПП Майстер Практікер у березні 2015 року на загальну суму 97 956,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 326,00 грн.).

У вказаній податковій інформації зазначено про нереальність первинного постачання (продажу), а також про відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) кожним із контрагентів-постачальників (ТОВ ДК Ацтек ПП Майстер Практікер відповідного товару від інших продавців у досліджуваному та попередніх періодах, що свідчить про нереальність одержання (купівлі) товару, а також є підтвердженням нереальності руху товарів і до ТОВ БФ Логістика включно.

Також відповідач звернув увагу на те, що на його адресу надійшла узагальнена податкова інформація №544/7/26-58-22-08 від 23.09.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.04.2015 по 30.04.2015 по ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, в якій зазначено про нереальність господарських операцій та про неправомірність визначення податкових зобовязань, у тому числі, по взаємовідносинах з ТОВ БФ Логістика у квітні 2015 року на суму 340 776,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 56 796,00 грн.).

Контролюючим органом також вказано про надходження на адресу Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області узагальненої податкової інформації №12487/22-03 від 27.07.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.01.2015 по 31.05.2015 по ТОВ Таймтек, відповідно до якої контролюючим органом було виявлено нереальність оформлення господарських операцій з по всім контрагентам-покупцям за січень-травень 2015 року, а також неправомірне визначення податкових зобовязань, у тому числі по взаємовідносинам з ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ за квітень 2015 року на суму 2102806,92 грн. (у тому числі ПДВ на суму 350 467,82 грн.).

З огляду на відомості з вказаної узагальненої інформації посадові особи податкового органу зазначили про те, що відсутність підтвердження факту реального одержання товару ПП Майстер Практікер та ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ свідчить про неможливість його подальшого постачання іншим субєктам господарювання,у тому числі ТОВ БФ Логістика.

В акті перевірки зазначено також про надходження від ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальненої податкової інформації №544/7/26-58-22-08 від 23.09.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.04.2015 по 330.04.2015 по ТОВ Українська промилово0будівеьна компанія УПБ. У вказаній інформації зазначено про встановлення факту неправомірного визначення податкових зобовязань про продажу товарів (послуг) по всім контрагентам-покупцям, виявлення нереальності господарських операцій та неправомірне визначення податкових зобовязань, у тому числі по взаємовідносинам з ТОВ БФ Логістика за квітень 2015 року на суму 340 776,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 56 796,00 грн.).

Також посадовими особами податкового органу зазначено про отримання від ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві узагальненої податкової інформації №344/26-53-22-02-17 від 23.09.2015 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами постачальникам за період з 01.047.2015 по 30.06.2015 по ТОВ Мерігранд Тауер, в якій зазначено про нереальність оформлення господарських операцій, а також про неправомірність визначення податкових зобовязань з контрагентами, у тому числі з ТОВ Трено Груп за квітень 2015 року на суму 1 108 454,64 грн. (у тому числі ПДВ на суму 184 742,44 грн.) та ПП Концепт Прінт за квітень 2015 року на суму 1 105 027,32 грн. (у тому числі ПДВ на суму 184 171,22 грн.), що свідчить також і про неможливість проведення відповідних господарських операцій ТОВ Трено Груп та ПП Концепт Прінт з позивачем.

На підставі цього посадові особи Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області дійшли висновку про те, що взаємовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика та Приватним підприємством Актив Сільвер, Приватним підприємством ОСОБА_1Т., Приватним підприємство Ремонт монтаж будівництво, Приватним підприємством Майстер Практікер, Товариством з обмеженою відповідальністю Українська промислово-будівельна компанія УПБ, Товариством з обмеженою відповідальністю Трено Груп, Товариством з обмеженою відповідальністю Концепт Прінт та Товариством з обмеженою відповідальністю Авто-Груп носять нереальний (безтоварний) характер, що свідчить про безпідставне віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 387 574,00 грн. та завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, у розмірі 1 937 874 грн.

На підставі акта перевірки Броварською ОДПІ ДФС у Київській області було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 11.08.2016, яким позивачеві донараховано податкове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 348 817 грн.;

- № від 11.08.2016, яким позивачеві донараховано грошове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 484 468 грн., у тому числі податкове зобовязання в розмірі 387 574 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 96 894 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

11.02.2015 між Приватним підприємством Актив Сільвер (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Замовник) було укладено договір про надання послуг №1102/15, за умовами якого виконавець зобовязався професійно надати: консультаційні послуги з комплексу питань, повязаних із зовнішньоекономічною діяльністю клієнтів замовника, комплекс послуг з бухгалтерського обслуговування підприємства замовника, маркетингові послуги, готувати в електронному вигляді вантажно-митні декларації для митного оформлення замовником субєктів зовнішньоекономічної діяльності, з якими укладено угоди на послуги з декларування вантажів, готувати та комплектувати комплекти документів для митного оформлення вантажів замовника та інші послуги, які не суперечать чинному законодавству України, а замовник зобовязався сприяти виконавцеві, прийняти належним чином надані послуги та сплатити за них погоджену сторонами вартість.

Відповідно до п.2.1 договору ціна договору - це погоджена сторонами вартість послуг, що складають предмет договору та зазначена в протоколі погодження договірної ціни (Додаток 1).

Згідно з п.2.2 договору оплата послуг за договором проводиться замовником шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 2.3 договору закріплено, що підтвердженням виконання виконавцем взятих зобовязань за договором є акт приймання-передання послуг, який готується виконавцем та підписується обома сторонами.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 20154 року (п.8.1 договору).

З метою виконання умов вказаного договору ПП Актив Сільвер було виконано, а ТОВ БФ Логістика прийнято послуги із заповнення та підготовки документів на загальну суму 685 440,00 грн., що підтверджується актами надання послуг, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств:

- №33 від 28.02.2015 на суму 97 584,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 264,00 грн.);

- №3 від 13.02.2015 на суму 99 924,0 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 654,00 грн.);

- №4 від 20.02.2015 на суму 98 712,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 452,00 грн.);

- №30 від 27.02.2015 на суму 94 488,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 15 748,00 грн.);

- №14 від 13.03.2015 на суму 98 232,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 372,00 грн.);

- №40 від 24.04.2015 на суму 97 320,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 220,00 грн.);

- №17 від 15.04.2015 на суму 99 180,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 530,00 грн.),

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі розрахувався за отримані послуги, про що свідчать наявні в матеріалах справи банківські виписки за 12.03.2015, 08.04.2016, 16.04.2015 та 27.04.2015.

ПП Актив Сільвер було виписано ТОВ БФ Логістика податкові накладні за №3 від 13.02.2015 на суму 99 924,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 654,00 грн.), №4 від 20.02.2015 на суму 98 712,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 452,00 грн.), №30 від 27.02.2015 на суму 94 488,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 15 748,00 грн.), №33 від 28.02.2015 на суму 97 584,00 грн. ( у тому числі ПДВ на суму 16 264,00 грн.), №14 від 13.03.2015 на суму 98 232,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 372,00 грн.), №17 від 15.04.2015 на суму 99 180,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 530,00 грн.), №40 від 24.04.2015 на суму 97 320,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 220,00 грн.), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітні періоди лютий - квітень 2015 року, про що свідчать додатки 5 до відповідних податкових декларацій з податку на додану вартість (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

02.02.2015 між Приватним підприємством ОСОБА_1Т (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Виконавець) було укладено договір про надання послуг №0202/15, за умовами якого виконавець зобовязався надати передбачені в п.1.2 договору послуги, а замовник прийняти та оплатити ці послуги.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець зобовязався надати замовнику послуги зі складської логістики, що включають в себе вантажно-розвантажувальні роботи із застосуванням ручної праці та механічних засобів.

Згідно з п.3.1 договору ціна та вартість послуг встановлюється за домовленістю сторін та вказується в додатку №1, що є невідємною частиною даного договору. Вартість послуг, що не обумовлені в Додатку №1, але передбачені договором, встановлюється за угодою сторін шляхом укладання відповідної додаткової угоди.

Оплата замовником робіт виконавця за цим договором здійснюється в національній валюті України протягом 20 (двадцяти) днів від дати одержання рахунку (п.3.3 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що якщо надані послуги відповідають всім умовам цього договору, замовник у строк не менше 5-и календарних днів підписує акт приймання-здавання наданих послуг. У випадку відмови від такого підписання замовник протягом 5 робочих днів надає виконавцю письмово вмотивовану відмову від такого підписання з переліком необхідних доопрацювань, якщо вони спричиняють відступи від вимог, зазначених у розділі 1 цього договору та вимогами, що звичайно предявляються до змісту послуг.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 2015 року (п.7.1 договору). Між сторонами було підписано додаток №1 від 02.02.2015 до Договору про надання послуг №02052/15 від 02.02.2015, в якому сторони визначили перелік послуг, одиницю виміру, та ціну послуг.

На виконання умов вказаного договору ПП ОСОБА_1Т було надано, а ТОВ БФ Логістика прийнято послуги на загальну суму 597 163,50 грн., що підтверджується наступними актами надання послуг, підписаними обома сторонами та скріпленими печатками підприємств:

- №51 від 31.03.2015 на суму 99 838,50 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 639,75 грн.);

- №52 від 31.03.2015 на суму 88 185,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 14 697,50 грн.);

- №17 від 10.04.2015 на суму 97 224,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 204,00 грн.);

- №46 від 24.04.2015 на суму 121 260,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 20 210,00 грн.);

- №4 від 23.02.2015 на суму 99 504,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 584,00 грн.);

- №16 від 27.02.2015 на суму 91 152,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 15 192,00 грн.).

Як вбачається з банківських виписок за 12.03.2015, 14.04.2015, за 16.04.2015 та за 27.04.2015, позивач повністю розрахувався перед контрагентом за отримані послуги.

ПП ОСОБА_1Т було виписано ТОВ БФ Логістика податкові накладні №16 від 27.02.2015 на суму 91 152,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 15 192,00 грн.), №4 від 23.02.2015 на суму 99 504,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 584,00 грн.), №51 від 31.03.2015 на суму 99 838,50 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 639,75 грн.), №52 від 31.03.2015 на суму 88 185,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 14 697,50 грн.), №17 від 10.04.2015 на суму 97 224,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 204,00 грн.) та №46 від 24.04.2015 на суму 121 260,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 20 210,00 грн.), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітні періоди лютий - квітень 2015 року, про що свідчать додатки 5 до відповідних податкових декларацій з податку на додану вартість (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

19.02.2015 між Приватним підприємством Ремонт монтаж будівництво (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Покупець) був підписаний договір поставки №19-02, за умовами якого постачальник зобовязався поставити та передати у власність покупцю продукцію, визначену у п.2.1 договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до договору, які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.1.4 договору поставка продукції здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниця виміру та загальна кількість продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) кожної партії продукції узгоджується сторонами шляхом оформлення замовлень на поставку продукції відповідно до умов, визначених договором.

Згідно з п.2.1 договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються у відповідному замовленні покупця або узгоджується сторонами у відповідних додатках.

Пунктом 2.2 договору визначено, що фактична кількість, асортимент та розфасування продукції, що підлягає поставці покупцеві, вважається узгодженим сторонами в момент отримання постачальником попередньої оплати згідно умов договору або в момент підписання відповідних додатків до договору.

Поставка продукції здійснюється окремими партіями, відповідно до наданого покупцем та схваленого постачальником замовлення на поставку продукції, або/чи відповідного додатку (п.4.1 договору).

Відповідно до п.4.2 договору асортимент та кількість продукції в кожній партії покупець вказує в замовленні на поставку відповідної партії продукції, яка повинна бути підписана уповноваженою особою.

Згідно з п.5.1 договору доставка продукції здійснюється транспортом сторони, зазначеної у відповідним чином узгодженому замовленні покупця.

Пунктом 5.3 договору визначено, що одночасно з передачею кожної партії продукції постачальник передає покупцеві наступні документи: один оригінальний екземпляр накладної на відпуск товару; один оригінальний екземпляр рахунку-фактури на дану партію продукції.

Право власності та всі ризики стосовно продукції переходять в момент фактичної передачі продукції постачальником покупцю (п.6.1 договору).

Відповідно до п.6.3 договору приймання-передача продукції здійснюється представниками обох сторін на складі доставки згідно наданих постачальником супроводжуючих документів на товар з підписанням відповідних накладних.

Згідно з п.7.1 договору ціна на продукцію встановлюються в національній валюті України гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в додатках до цього договору, які є його невідємною частиною. Вартість тари, упакування та маркування продукції внесене в її ціну.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що загальна вартість договору складається з вартості всіх партій продукції, поставлених покупцю за цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2015 року.

Між сторонами було підписано Специфікацію №1 до договору поставки №19-02 від 19.02.2015, в якій сторони погодили найменування, кількість, ціну та загальну вартість товару.

З метою виконання умов вказаного договору ПП Ремонт монтаж будівництво було надано, а ТОВ БФ Логістика прийнято товар (плівка п/е, Н, полотно стрейч 500*0,017) на загальну суму 132 000,00 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- №8 від 20.02.2015 на суму 99 924,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 654,00 грн.);

- №21 від 27.02.2015 на суму 32 076,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 5 346,00 грн.)

Позивачем була в повному обсязі сплачена ПП Ремонт монтаж будівництво сума вартості отриманого товару, про що свідчать банківські виписки по рахунку позивача за 26.02.2015 та за 12.03.2015.

ПП Ремонт монтаж будівництво було виписано ТОВ БФ Логістика податкові накладні за №8 від 20.02.2015 на суму 99 924,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 654,00 грн.) та №21 від 27.02.2015 на суму 32 076,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 5 346,00 грн.), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітний період лютий 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

02.10.2014 між Приватним підприємством Майстер Практікер (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Замовник) був укладений договір про надання послуг №0210/14, за умовами якого виконавець зобовязався професійно надати: консультаційні послуги з комплексу питань, повязаних із зовнішньоекономічною діяльністю клієнтів замовника, комплекс послуг з бухгалтерського обслуговування підприємства замовника, маркетингові послуги, готувати в електронному вигляді вантажно-митні декларації для митного оформлення замовником субєктів зовнішньоекономічної діяльності, з якими укладено угоди на послуги з декларування вантажів, готувати та комплектувати комплекти документів для митного оформлення вантажів замовника та інші послуги, які не суперечать чинному законодавству України, а замовник зобовязався сприяти виконавцеві, прийняти належним чином надані послуги та сплатити за них погоджену сторонами вартість.

Відповідно до п.2.1 договору ціна договору - це погоджена сторонами вартість послуг, що складають предмет договору та зазначена в протоколі погодження договірної ціни (Додаток 1).

Згідно з п.2.2 договору оплата послуг за договором проводиться замовником шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця. Пунктом 2.3 договору встановлено, що підтвердженням виконання виконавцем взятих зобовязань за договором є акт приймання-передання послуг, який готується виконавцем та підписується двома сторонами. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє по 31 грудня 20154 року (п.8.1 договору).

Між сторонами було підписано Протокол погодження договірної ціни (Додаток 1 до договору про надання послуг №0210/14 від 02.10.2014), в якому було визначено перелік послуг та їх вартість.

На виконання умов вказаного договору ПП Майстер Практікер було надано, а ТОВ БФ Логістика прийнято послуги на загальну суму 97 956,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16326,00 грн.), про що свідчить акт наданих послуг №5 від 31.03.2015. Позивачем була оплачена вартість отриманих послуг у повному обсязі, про що свідчить виписка по рахунку ТОВ БФ Логістика за 14.04.2015.

ПП Майстер Практікер було виписано ТОВ БФ Логістика податкову накладну №5 від 31.03.2015 на суму 97 656,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 326,00 грн.), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період березень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

01.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю Українська промислово-будівельна компанія УПБ (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Поклажодавець) було укладено договір відповідального зберігання №01/04/15, за умовами якого поклажодавець зобовязався передати, а виконавець прийняти у тимчасове платне зберігання матеріальні цінності (товар) поклажодавця.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобовязується в порядку, визначеному чинним законодавством України, та на умовах договору надати замовнику належної якості послуги по зберіганню товару у складських приміщеннях матеріальних цінностей (товару) поклажодавця.

Згідно з п.2.1 договору перелік та вартість послуг, які надаються виконавцем за цим договором та на момент його укладання, вказані в Додатку №1 до цього договору, що є його невідємною частиною.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що товар передається поклажодавцем на зберігання на складське приміщення. Доставка товару до складських приміщень, здійснюється за рахунок поклажодавця.

Факт передачі товару на зберігання із зазначенням кількісних характеристик фіксується актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін (п.3.2 договору).

Відповідно до п.5.1 договору після надання виконавцем послуг, передбачених у додатку №1 цього договору, уповноваженими представниками сторін підписується акт приймання-передачі наданих послуг, що є як підтвердженням факту надання послуг, так і відсутності претензій з боку поклажодавця.

Згідно з п.5.3 договору акт приймання-передачі підписується сторонами на кожну партію товару, що надійшла на адресу замовника.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 січня 2015 року. Між сторонами було підписано Додаток №1 від 01.04.2015 до договору відповідального зберігання №01/04/15, в якому було визначено вартість зберігання товару (1 європалету за добу) в розмірі 7,20 грн. (з ПДВ).

З метою виконання умов договору, ТОВ БФ Логістик передало, а ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ прийняло на відповідальне зберігання товар за актами від 01.04.2015, від 28.04.2015, від 29.04.2015, від 30.04.2015.

30.04.2015 між сторонами підписано акт надання послуг №25 на загальну суму 340 776,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 56796,00 грн.).

Судом вставлено, що позивач розрахувався за отримані послуги у повному обсязі, що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ БФ Логістика за 08.05.2015.

ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ було виписано ТОВ БФ Логістика податкову накладну №25 від 30.04.2015 на суму 340 776,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 56 796,00 грн.), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період квітень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року від 18.05.2015 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

11.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Авто-Груп (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Замовник) було укладено договір транспортного експедирування №01/14-Тр, за умовами якого експедитор зобовязався від свого імені та за рахунок замовника забезпечити здійснення перевезення вантажу замовника автомобільним транспортом у міжміському сполученні.

Відповідно до п.1.2 договору експедитор в інтересах замовника виконує такі транспортно-експедиційні операції, повязані з перевезенням: розроблює та узгоджує із замовником маршрут перевезення; здійснює пошук перевізника; проводить інші операції, повязані з перевезенням, а саме: приймання товару по посівним одиницям та передання ТТН відразу після розвантаження факсовою, електронною копією.

Згідно з п.1.3 договору експедитор за плату організовує перевезення вантажу, визначеного в заявці замовника, яка надається експедиторові у письмовій формі на початку кожного місяця, яка погоджується експедитором шляхом заповнення граф Перевізник або Експедитор, Автотранспорт, Водії, її підписання, проставлення печатки та направлення по факсу, пошті або електронній пошті.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується транспортним документом ТТН (п.1.4 договору).

Відповідно до п.2.1 договору експедитор подає автомашину (-ни) в пункт навантаження, зазначений у заявці замовника, протягом двох годин з моменту отримання повідомлення від замовника про готовність вантажу до навантаження та транспортування.

Згідно з п.2.4 договору підставою для одержання вантажу до перевезення є подорожній лист, завірений печаткою експедитора, предявлений водієм або іншим представником експедитора, та документ, що посвідчує особу.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що остаточний розрахунок за платежами за транспортно-експедиторські послуги проводить замовник на підставі рахунку-фактури. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами й діє до 17 листопада 2016 р.

На виконання умов вказаного договору ТОВ Авто-Групп було надано, а ТОВ БФ Логістика прийнято експедиційні послуги на загальну суму 255848,00 грн., про що свідчать наступні акти надання послуг, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств:

- №165 від 07.04.2015 на суму 101 743,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 957,16 грн.);

- №182 від 16.04.2015 на суму 76 918,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 12 819,67 грн.);

- №195 від 22.04.2015 на суму 45 251,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 7 541,83 грн.);

- №209 від 30.04.2015 на суму 31 936,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 5 322,67 грн.),

З матеріалів справи вбачається, що позивач в повному обсязі розрахувався за отримані послуги перед ТОВ Авто-Групп, що підтверджується виписками по рахунку за 20.05.2015, 16.04.2015, 29.04.2015 та 04.06.2015.

ТОВ Авто-Групп було виписано ТОВ БФ Логістика податкові накладні №65 від 30.04.2015 на суму 31 936,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 5 322,67 грн.), №52 від 22.04.2015 на суму 45 251,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 7 541,83 грн.), №36 від 16.04.2015 на суму 76 918,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 12 819,67 грн.), та №17 від 07.04.2015 на суму 101 743,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 957,17 грн.), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітний період квітень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до відповідних податкових декларацій з податку на додану вартість (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

01.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю Трено Груп (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Замовник) було укладено договір про надання послуг №0104/15, за умовами якого виконавець зобовязався надати консультаційні послуги з комплексу питань, повязаних із зовнішньоекономічною діяльністю клієнтів замовника, комплекс послуг з бухгалтерського обслуговування підприємства замовника, маркетингові послуги, готувати в електронному вигляді вантажно-митні декларації для митного оформлення замовником субєктів зовнішньоекономічної діяльності, з якими укладено угоди на послуги з декларування вантажів, готувати та комплектувати комплекти документів для митного оформлення вантажів замовника та інші послуги, які не суперечать чинному законодавству України, а замовник зобовязався сприяти виконавцеві, прийняти належним чином надані послуги та сплатити за них погоджену сторонами вартість.

Відповідно до п.2.1 договору ціна договору - це погоджена сторонами вартість послуг, що складають предмет договору та зазначена в протоколі погодження договірної ціни (Додаток 1).

Згідно з п.2.2 договору оплата послуг за договором проводиться замовником шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що підтвердженням виконання виконавцем взятих зобовязань за договором є акт приймання-передання послуг, який готується виконавцем та підписується двома сторонами.

Договір натирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє по 31 грудня 2015 року (п.8.1 договору).

Також між сторонами було підписано Протокол погодження договірної ціни (Додаток до договору про надання послуг №0140/15 від 01.04.2015), в якому сторони визначили найменування, одиницю виміру та ціну послуг.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Трено Груп було надано, а ТОВ БФ Логістика прийнято послуги на загальну суму 134 664,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 22 444,00 грн.), що підтверджується актом надання послуг №5 від 30.04.2015, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Позивачем в повному обсязі сплачена вартість отриманих послуг, про що свідчить банківська виписка за 13.05.2015.

ТОВ ОСОБА_4 було виписано ТОВ БФ Логістика податкову накладну №5 від 30.04.2015 на суму 134 664,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 22 444,00 грн.), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період квітень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

10.04.2015 між Приватним підприємством Концепт Прінт (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика(Покупець) було укладено договір поставки №10-04, за умовами якого постачальник зобовязався поставити і передати у власність покупцю продукцію в асортименті, кількості та за цінами, які визначені договором.

Відповідно до п.1.4 договору поставка продукції здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниця виміру та загальна кількість продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) кожної партії продукції узгоджується сторонами шляхом оформлення замовлень на поставку продукції відповідно до умов, визначених договором. Згідно з п.2.1 договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються у відповідному замовленні покупця або узгоджується сторонами у відповідних додатках.

Пунктом 4.1 договору визначено, що поставка товару здійснюється окремими партіями, відповідно до наданого покупцем та схваленого постачальником замовлення на поставку продукції, або/чи відповідного додатку.

Право власності та всі ризики стосовно партії продукції переходять в момент фактичної передачі продукції постачальником покупцю (п.6.1 договору).

Відповідно до п.6.3 договору приймання-передача продукції здійснюється представниками обох сторін на складі доставки згідно наданих постачальником супроводжуючих документів на товар із підписанням відповідних накладних.

Згідно з п.7.1 договору ціна на продукцію встановлюється в національній валюті України гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в додатках до цього договору, які є його невідємною частиною, вартість тари, упакування та маркування продукції внесене в її ціну.

Пунктом 7.3 договору визначено, що загальна вартість договору складається з вартості всіх партій продукції, поставлених покупцю за цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2015 р. (п.12.1 договору).

Також між сторонами було підписано специфікацію №1 від 10.04.2015 до договору поставки №10-04 від 10.04.2016, в якому сторонами було визначено вартість товару (плівка п/е,Н, полотно стрейч 500*0,017) у сумі 81 600,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 13 600,00 грн.).

З метою виконання умов вказаного договору, Приватним підприємством Концепт Прінт було передано, а ТОВ БФ Логістика прийнято у власність по видатковій накладній №18 від 16.04.2015 товар на загальну суму 81 600,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 13 600,00 грн.).

У свою чергу, позивачем здійснено повний розрахунок з постачальником за отриманий товар, що підтверджується випискою по рахунку за 16.04.2015.

ПП Копцентр Прінт було виписано ТОВ БФ Логістика податкову накладну №16 від 16.04.2015 на суму 81 600,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 13 600,00 грн.), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період квітень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Крім того, вартість отриманих від вищезазначених контрагентів товарів (робіт, послуг) була включена позивачем до складу витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (ст. 135 ПК України).

Таким чином, оподатковуваний прибуток розраховуються за даними бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п. 5-7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №8 від 31.12.1999 р., витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Пунктом 11 цього ж Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» передбачено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Згідно п. 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №336/22868 від 28.02.2013, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); прибуток - сума, на яку доходи перевищують пов'язані з ними витрати.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201. 8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обов'язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп, містять всі необхідні реквізити, передбачені статтею 201 Податкового кодексу України, а фактично висновок податкового органу про завищення витрат та податкового кредиту ґрунтується на підставі тверджень про те, що господарські операцій позивача з вказаними контрагентами носять фіктивний характер.

Крім того, контролюючий орган посилається на узагальнену податкову інформацію податкових інспекцій щодо постачальників вказаних контрагентів позивача, зокрема, щодо ТОВ Альберус, ТОВ Конект Компані, ТОВ ДК Ацтек, ТОВ Елемент Компані, ТОВ Таймтек, ТОВ Студія Дизайн комфорт, ТОВ Укрбіз та ТОВ Мерігранд Тауер, яка містить відомості щодо неможливості здійснення зазначеними юридичними особами господарських операцій з постачання товару (послуг)іншим субєктам господарювання, у тому числі, контрагентам ТОВ БФ Логістика.

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. N 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Отже, договори, видаткові і податкові накладні, рахунки є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб'єктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. N 996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Відповідно до ОСОБА_3 адміністративного суду України від 02.06.2011 N742/11/13-11 про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість;

- "тимчасова" поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. У свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином законодавством надано позивачу право як суб'єкту господарювання на укладення будь-яких угод та здійснення будь-якої підприємницької діяльності, які не заборонені законом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Судом під час дослідження господарської мети при укладення позивачем договору з вищевказаними контрагентами було встановлено наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю БФ Логістика за кодами КВЕД є: 52.10 - складське господарство; 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 68.31 - агентства нерухомості.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ БФ Логістика є митним брокером, про що свідчить витяг з реєстру митних брокерів.

Крім того, позивач має дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу, що підтверджується витягом з реєстру митних складів.

Судом встановлено, що 30.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю Офіс менеджерів (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Орендар) було укладено договір оренди приміщень №1-20/13 СКЛ, за умовами якого орендодавець зобовязався передати, а орендар зобовязався прийняти за плату та на певний строк у користування (оренду) частину нежитлового приміщення №9 площею 1375,62 кв. м. та 1245,63 кв. м., загальною площею 2621,25 кв. м., що розташоване у будівлі, згідно із інвентаризаційною справою БТІ (склад №1) обєкта нерухомого майна будівлі складського комплексу інфраструктури та інженерних мереж за адресою: м. Мартусівка Бориспільського району Київської області, вул. Мойсеєва, 72 та зображене кольором на плані приміщень 1 (першого) поверху, який міститься в Додатку №1 (План приміщень 1 поверху) до договору.

Складський комплекс належить орендодавцю на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.06.2010 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26395234 від 14.06.2010 року (п.п.1.1.1 п.1.1 договору).

Згідно з п.п.1.4.1 п.1.1 договору приміщення повинні використовуватись за призначенням складські приміщення для зберігання орендарем товарів останнього або третіх осіб, а також службові та технологічні приміщення для персоналу та обладнання складу, виконуючи фізичні дії з розміщенням товарів. Мета оренди приміщення (цільове призначення ) складські приміщення.

Пунктом 3.1 договору визначено, що приміщення передаються орендарю за наступних умов: укладення договору; зарахування на користь орендодавця платежу, передбаченого у п.5.1, 5.2 договору; на підставі акта прийому передачі, який з моменту підписання сторонами і скріплення їх печатками є додатком до договору.

Також між сторонами було підписано Додаток №1(План приміщень) та Додаток №2 (Перелік послуг, включених до сервісного обслуговування) до договору оренди приміщень №1-20/13 СКЛ від 30.08.2013.

На виконання умов вказаного договору, ТОВ Офіс менеджерів було передано, а ТОВ БФ Логістика прийнято в строкове платне користування обумовлене договором приміщення, про що сторонами було підписано акт прийому-передачі від 01.01.2013.

Як вбачається з вказаного вище витягу з реєстру митних складів, саме вказане приміщення було внесено позивачем до відповідного реєстру за №M/03202/V/01. Отже, з метою організації складського зберігання імпортованого товару, позивачем було орендовано відповідні складські приміщення.

Судом встановлено, що 27.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Піонер Насіння Україна (Замовник) було укладено договір №14/42, за умовами якого виконавець зобовязався надати замовнику визначені договором послуги.

Відповідно до п.1.1 договору предметом даного договору є надання виконавцем замовнику наступних послуг: прийняття на митний склад М/0302/V/00 (далі-МС) та його відправлення, зберігання під митним контролем товарів замовника, на митному складі та складі тимчасового зберігання S/0496/V/00 (далі-СТЗ); митно-брокерські послуги при обробці товару; зберігання товару замовника у товарному складі (далі ТС), а також надання відповідних послуг, повязаних з прийомом-видачею товару з ТС.

Згідно з п.4.1 договору вартість послуг виконавця узгоджується в тарифах (Додаток №1) до даного договору.

Виконавець виставляє рахунки та акт виконаних робіт за фактом наданих послуг (п.4.3 договору).

Пунктом 5.2 договору встановлено, що прийом товару виконавцем за цим договором здійснюється на МС/СТЗ/ТС за наступними реквізитами:

1. Митний склад: М/0302/V/00: 08343, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, буд.72.

2. Товарний склад: 08343, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, буд.72.

3. Склад тимчасового зберігання: S/0496/V/00: 08343, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, буд.72.

Відповідно до п.13.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом трьох років з моменту його підписання, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Також між сторонами було погоджено Тарифи на митне оформлення та складські послуги (Додаток №1) від 27.12.2013, Тарифи на надання складських послуг (Додаток №6) від 19.10.2015 та Тарифи на надання послуг з митного декларування та послуг митного терміналу (Додаток №7) від 19.10.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ БФ Логістика було надано, а ТОВ Піонер Насіння Україна прийнято послуги на загальну суму 10 841 506,64 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000049 від 06.02.2015 на суму 313 126,04 грн. (у тому числі ПДВ на суму 52 187,67 грн.), №0000059 від 13.02.2015 на суму 211 597,45 грн. (у тому числі ПДВ на суму 35 266,24 грн.), №ОУ-0000068 від 20.02.2015 на суму 239 513,05 грн. (у тому числі ПДВ на суму 39 918,84 грн.), №ОУ-0000082 від 28.02.2015 на суму 310 842,17 грн. (у тому числі ПДВ на суму 51 807,03 грн.), №ОУ-0000086 від 28.02.2015 на суму 4 827 693,49 грн. (у тому числі ПДВ на суму 804 615,58 грн.), №ОУ-0000090 від 28.02.2015 на суму 152 400,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 25 400,00 грн.), №ОУ-0000091 від 06.03.2015 на суму 356 820,47 грн. (у тому числі ПДВ на суму 59 470,08 грн.), №ОУ-0000110 від 22.03.2015 на суму 252 422,34 грн. (у тому числі ПДВ на суму 42 070,39 грн.), №ОУ-0000123 від 31.03.2015 на суму 107 653,66 грн. (у тому числі ПДВ на суму 17 942,28 грн.), №ОУ-0000139 від 31.03.2015 на суму 2 360 643,16 грн. (у тому числі ПДВ на суму 393 440,53 грн.), №ОУ-0000147 від 03.04.2015 на суму 17 708,54 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2 951,42 грн.), №ОУ-0000157 від 10.04.2015 на суму 45 180,56 грн. (у тому числі ПДВ на суму 7 530,09 грн.), №ОУ-0000158 від 10.04.2015 на суму 123 809,23 грн. (у тому числі ПДВ на суму 20 634,87 грн.), №ОУ-0000175 від 17.04.2015 на суму 96 194,80 грн. (у тому числі ПДВ на суму 16 032,47 грн.), №ОУ-0000183 від 24.04.2015 на суму 60 337,20 грн. (у тому числі ПДВ на суму 10056,20 грн.), №ОУ-00000206 від 30.04.2015 на суму 48 078,80 грн. (у тому числі ПДВ на суму 8 013,13 грн.), №ОУ-0000207 від 30.04.2015 на суму 51 740,86 грн. (у тому числі ПДВ на суму 8 623,48 грн.), №ОУ-0000197 від 30.04.2015 на суму 217 200,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 36 200,00 грн.) та №ОУ-0000200 від 30.04.2015 на суму 1 048 544,82 грн. (у тому числі ПДВ на суму 174 757,47 грн.).

Судом встановлено, що на підставі вказаного договору позивачем було здійснено оформлення митної документації ТОВ Піонер Насіння Україна, зокрема, митних декларацій (№125110011/2015/004694 від 07.04.2015, №12511011/2015/004703 від 07.04.2015, №12511011/2015/004706 від 07.04.2015, №12511011/2015/004695 від 07.04.2015, №12511011/2015/004704 від 07.04.2015, №12511011/2015/004778 від 09.04.2015).

28.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Піонер Насіння Україна (Замовник) було укладено договір про надання послуг з організації та перевезення вантажів №28/10-Тр, за умовами якого виконавець зобовязався організувати та виконати перевезення вантажу автомобільним транспортом територією України та у міжнародному сполученні, а також надати послуги із транспортного експедирування та інші послуги, повязані з перевезенням вантажу та погоджені із замовником, а замовник зобовязався прийняти та оплатити надані послуги на умовах даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору вартість послуг, вид та найменування вантажу, найменування вантажовідправника та вантажоодержувача та інші суттєві умови, необхідні для надання послуг та виконання перевезень, зазначаються у Додатках до цього Договору або у разових замовленнях на перевезення, які є невідємною частиною договору.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання договору і діє протягом одного календарного року, а саме до 31.12.2015.

Між сторонами було підписано Додаток №5 від 03.03.2015 до договору №28/10-Тр від 28.10.2014, в якому сторони погодили вартість послуг з організації перевезення вантажів.

16.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Піонер Насіння Україна (Піонер) було підписано Додаткову угоду №1/15 до договору №28/10-Тр від 28.10.2014, в якому сторони дійшли згоди оператор зобовязаний надати транспортно-експедиторські послуги піонеру, згідно його замовлення та товарно-транспортної накладної на умовах, що вказані в договорі №67345 про надання транспортно-експедиторських послуг між оператором та ТОВ Нова Пошта.

14.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Бюро Вин було укладено договір №БР-02/03, за умовами якого виконавцем зобовязався в порядку, визначеному чинним законодавством України та на умовах договору, надати замовнику належної якості послуги щодо товарів та вантажів, адресованих замовнику, та/або тих, що є власністю замовника.

Відповідно до п.1.1 договору такими видами послуг щодо товарів є: послуги митного брокера щодо декларування та митного оформлення вантажів для вільного обігу на території України без будь-яких обмежень або в інший митний режим, окремо зазначений замовником, та виконувати інші дії, повязані з належним декларуванням та митним оформленням вантажів; консультаційні послуги з питань митного законодавства України.

Згідно з п.3.1 договору після надання виконавцем послуг, передбачених Додатком №1 до цього договору, уповноваженими представниками сторін підписується акт приймання-передачі наданих послуг, що є підтвердження як факту надання послуг, так і відсутності претензій з боку замовника.

Пунктом 7.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013 року.

Також сторонами було погоджено Перелік послуг (Додаток №1) та Протокол узгодження договірної вартості послуг з декларування вантажів (інші товари) (Додаток №2 до договору №БР-02/03 від 14.03.2013).

Крім того, між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 від 15.02.2014, Додаткову угоду №2 від 02.09.2014 та Додаткову угоду №4 від 01.06.2016 до договору №БР-02/03 від 14.03. 2013, якими було внесено зміни до Додатку №1.

З матеріалів справи вбачається, що з метою виконання умов вказаного договору ТОВ БФ Логістика було здійснено підготовку та подання митних документів від імені ТОВ Бюро Вин, що підтверджується оформленими митними деклараціями за №125110011/2015/004839 від 10.04.2015, №125110011/2015/004889 від 14.04.2015, №125110011/2015/004888 від 14.04.20 14, №125110011/2015/004910 від 14.04.2015, №125110011/2015/005023 від 15.04.2015, №125110011/2015/005040 від 15.04.2015, №125110011/2015/004961 від 14.04.2015, №125110011/2015/004902 від 26.04.2016, №125110011/2015/005281 від 21.04.2015, №125110011/2015/005182 від 20.04.2015, №125110011/2015/005116 від 17.04.2015, №125110011/2015/005113 від 17.04.2015, №125110011/2015/004916 від 26.04.2016, №125110011/2015/035390 від 24.06.2015, №125110011/2015/005298 від 21.04.2015, №125110011/2015/005346 від 22.04.2015, №12511011/2015/005424 від 23.04.2015, №125110011/2015/005416 від 23.04.2015, №125110011/2015/005449 від 24.04.2015, №125110011/2015/005450 від 24.04.2015, №125110011/2015/005525 від 27.04.2015, №125110011/2015/005630 від 28.04.2015, №125110011/2015/005624 від 28.04.2015, №125110011/2015/005627 від 28.04.2015, №125110011/2015/005631 від 28.04.2015, №125110011/2015/005626 від 17.05.2016, №125110011/2015/005780 від 30.04.2015, №125110011/2015/005788 від 30.04.2015, №125110011/2015/029063 від 21.04.2015, №125110011/2015/02893 від 14.04.2015, №125110011/2015/028992 від 14.04.2015, №125110011/2015/004412 від 01.04.2015, №125110011/2015/004493 від 03.04.2015, №125110011/2015/004496 від 03.04.2015, №125110011/2015/004520 від 03.04.2015, №125110011/2015/004861 від 10.04.2015, №125110011/2015/004843 від 10.04.2015.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем, з метою виконання своїх зобовязань перед ТОВ Піонер Насіння Україна за договором в №14/42 від 27.12.2013 та ТОВ Бюро Вин за договором №БР-02/03 від 14.03.2013 позивачем було здійснено організацію декларування та митного оформлення відповідного вантажу.

При цьому, виконанням позивачем вказаних послуг здійснювалось шляхом залучення інших субєктів господарювання, зокрема, ПП Актив Сільвер, ПП Майстер Практікер та ТОВ Трено Груп.

Крім того, відповідного до умов договору №14/42 від 27.12.2013 позивач також був зобовязаний здійснити зберігання відповідного вантажу ТОВ Піонер Насіння Україна на митному складі М/0302/V/00 та складі тимчасового зберігання S/0496/V00.

З метою виконання вказаного зобовязання перед відповідним контрагентом, позивачем було залучено ПП ОСОБА_1Т. та ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ.

Так, зокрема, судом встановлено, що Приватним підприємством ОСОБА_1Т було здійснене вантажно-розвантажувальні роботи та відбраковка та сортування вантажу ТОВ Піонер Насіння Україна.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю Українська промислово-будівельна компанія УПБ на підставі договору №01/04/15 від 01.04.2015 здійснювало тимчасове зберігання відповідного вантажу на складі позивача.

Крім того, з метою організації зберігання вантажу ТОВ Піонер Насіння Україна, позивачем було придбано у ПП Концепт Прінт та ПП Ремонт монтаж будівництво товар (пліву п/е, Н, полотно стрейч 500*0,017).

Також судом встановлено, що позивач, відповідно до договору про надання послуг з організації та перевезення вантажів 28/10-Тр від 28.10.2014, був зобовязаний організувати транспортно-експедиційні послуги вантажу ТОВ Піонер Насіння Україна.

З метою виконання вказаного зобовязання перед контрагентом позивачем було залучено ТОВ Авто-Групп, яким було здійснено транспортування вантажу зі складу позивача, який розташований за адресою: Київська обл., с. Мартусівка, вул. Мойсеєва, 72 до відповідних пунктів розвантаження, про що свідчать товарно-транспортні накладі, копії яких долучені до матеріалі справи.

Крім того, зберігання вантажу здійснювалось в складському приміщенні, яке як зазначено вище, було орендовано ТОВ БФ Логістика у ТОВ Офіс менеджерів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується безпосередній звязок між правочинами, вчиненими позивачем з контрагентами ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп, та власною господарською діяльністю.

Звідси, з урахуванням руху активів позивача, установлена спеціальна податкова правосуб'єктність учасників господарської операції, господарська мета при вчиненні позивачем правочинів з ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп їх реальність безпосередньо підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а тому за сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що вести мову про завищення позивачем податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, неможливо з огляду на поверховість проведеної перевірки, без врахування та оцінки всіх первинних документів та не дослідження всіх істотних для справи обставин.

При цьому, суд звертає увагу на допущені контролюючим органом порушення порядку проведення виїзної документальної перевірки.

Так, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Отже, оскільки відповідачем, згідно із зафіксованою в акті перевірки інформацією, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка, такий захід мав бути здійснений за місцезнаходженням платника податків.

Водночас, згідно з поясненнями позивача, виїзд працівників контролюючого органу на місце розташування Товариства з обмеженою відповідальністю БФ Логістика був здійснений лише один раз 15.07.2016 задля вручення копії наказу про призначення перевірки, у той час як сама перевірка та необхідні для її проведення заходи (зокрема, вручення запиту) були здійснені в приміщенні контролюючого органу.

Вказані твердження, всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не були спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами по суті, 15.07.2015 позивачем була отримана копія наказу про проведення перевірки.

Пунктом 81.2 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Отже, неможливість проведення документальної виїзної перевірки за місцезнаходженням платника податків має бути повязана з не допуском посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що, у свою чергу, має підтверджуватися відповідним актом про не допуск.

Проте, наявність такого акта відповідачем суду доведена не була.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної планової виїзної перевірки в приміщенні Державної податкової інспекції навіть у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

Така правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 у справі №826/4871/13-а (номер касаційного провадження К/800/66537/13).

За таких обставин, судом встановлено, що фактично ОДПІ ГУ ДФС у Київській області замість призначеної відповідним наказом керівника контролюючого органу документальної виїзної перевірки було проведено документально невиїзну перевірку, що є грубим порушенням вищенаведених положень Податкового кодексу України.

Відповідно до п.85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому, початком здійснення документальної виїзної перевірки слід вважати прибуття посадових (службових) осіб контролюючих органів на місцезнаходження платника податків та їх допуск до здійснення заходу податкового контрою.

Суд зауважує, що у разі проведення виїзної документальної перевірки відповідний обовязок платника податків надати контролюючому органу всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, кореспондуються з його правом здійснити надання таких документів безпосередньо на місці проведення перевірки (тобто за місцезнаходженням платника податків), де вони, власне, і зберігаються.

Водночас, недотримання контролюючим органом порядку проведення виїзної документальної перевірки, зокрема, її проведення у приміщенні податкової інспекції, свідчить про її протиправний характер, що нівелює обовязки платника податків, які випливають з факту проведення такої незаконної перевірки, у тому числі, щодо надання документів. У даному випадку відмову платника податків від надання документів слід розцінювати як спосіб захисту від неправомірної перевірки.

За таких обставин, суд вважає непереконливими посилання відповідача на відмову ТОВ БФ Логістика надати документи, викладену у листі від 20.07.2016 №31, як на підставу для здійснення відповідних донарахувань податкових зобовязань.

Отже, судом встановлено, що позиція відповідача щодо відсутності реальних господарських відносин позивача з вищевказаними контрагентами базуються виключно на інформації, яка була отримана Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від інших територіальних підрозділів контролюючих органів.

Так, зокрема, як зазначено вище, відповідач, обґрунтовуючи в акті перевірки висновки щодо вчинення позивачем порушень положень податкового законодавства, використовував відомості, які містяться в узагальненій податковій інформації №7/26-50-22-06 від 28.08.2015, №724/26-59-22-13 від 31.03.2015, №350/26-53-22-04-17 від 23.09.2015, №647/26-59-22-08 від 06.07.2015, №249/26-55-22-09/39184713 від 06.07.2015, №544/7/26-58-22-08 від 23.09.2015 та №12487/22-03 від 27.07.2015, №2359/7/14-02-2-04-12 від 17.09.2015 та №3669/7/14-02-22-02-12 від 29.12.2015 та інформацію, яка міститься в базі даних АІС Податковий блок щодо контрагентів ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп.

Проте, суд зауважує, що вищевказана інформація стосується виключно господарської діяльності ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп та їхніх контрагентів, і, відповідно, не містять інформації щодо господарських операцій цих субєктів з позивачем.

Водночас, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Суд ще раз звертає увагу на наявність у позивача всіх необхідних документів на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп, проте висновок контролюючого органу про відсутність таких документів фактично пов'язаний з ухиленням відповідача від виконання свого обовязку по проведенню документальної виїзної перевірки за місцезнаходженням платника податків.

Крім того, податковим органом не було враховано, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем, порушення ним правил здійснення господарської діяльності тощо, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 31.01.2011 в адміністративній справі за позовом закритого акціонерного товариства Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі Інтерсплав проти України).

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 (Булвес АД проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є власністю у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону Про ПДВ стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Крім того, слід зауважити, що для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

До того ж суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої ст.18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

На момент взаємовідносин позивача з контрагентами ПП Актив Сільвер, ПП ОСОБА_1Т., ПП Ремонт монтаж будівництво, ПП Майстер Практікер, ТОВ Українська промислово-будівельна компанія УПБ, ТОВ Трено Груп, ТОВ Концепт Прінт та ТОВ Авто-Груп останні були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, відомості стосовно зазначених підприємств та їх керівництва були зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже сумнівів щодо відсутності спеціальної правосуб'єктності у зазначених контрагентів у позивача не виникало.

За таких обставин суд приходить до висновку про дотримання позивачем необхідних умов для формування витрат та податкового кредиту та про відсутність у контролюючого органу підстав для здійснення оспорюваних донарахувань.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності викладеного в акті перевірки висновку про заниження позивачем податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, у той час як матеріали справи свідчать, що позивач в даному випадку здійснював податковий облік відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим донарахування відповідачем сум податкових зобов'язань суд вважає протиправними.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 12499 грн. 28 коп. підлягає стягненню на його користь з Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № від 11.08.2016 та № від 11.08.2016.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БФ Логістика (08343, Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Мойсеєва, будинок 72, ідентифікаційний код 37905278) судовий збір у розмірі 12499 (дванадцять тисяч чотириста девяносто дев'ять) гривень 28 копійок за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 286, ідентифікаційний код 39463945).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.