Справа № 361/1113/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1113/17 Головуючий у 1-й інстанції: Петришин Н.М.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
Іменем України

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправною відмову позивачу відмовлено у перерахунку такої пенсії з урахуванням довідки № 27 від 24.01.2012 року про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу у зоні відчуження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Визнано протиправними дії Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати в сумі 1130,02 крб., одержаної за роботу у зоні відчуження в с. Варовичі Поліського району Київської області з 07.05.1986 року по 19.05.1986 рік. Зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 06 жовтня 2016 року, із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 07.05.1986 року по 19.05.1986 року у розмірі 1130,02 крб., з урахуванням вже проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач з 15.11.2010 року перебуває на обліку в Броварському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності II групи, захворювання пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Зі змісту довідки № 108 від 06 жовтня 2016 року, виданої Броварським МВ УМВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району, вбачається, що фактична заробітна плата позивача за роботу в зоні відчуження, з якої нараховується пенсія, становить 1130,02 крб., з урахуванням одноразової винагороди у розмірі 850 крб. та добових у розмірі 45 крб. 50 коп. (а.с. 8).

06 жовтня 2016 року позивач звернувся до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати у сумі 1130,02 крб., одержаної в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у с. Варовичі Поліського району Київської області за період із 07.05.1986 року по 19.05.1986 року. До заяви додав копію вищевказаної довідки № 108 від 06.10.2016 року.

Листом Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за № 560/К-01 від 10 жовтня 2016 року відмовлено позивачу у перерахунку такої пенсії, посилаючись на те, що розрахунок пенсії позивача проведено з урахуванням довідки № 27 від 24.01.2012 року про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу у зоні відчуження, виданої Броварським ГУ МВС України в Київській області за період з 07.05.1986 року по 19.05.1986 року. Пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до норм чинного законодавства, тому відсутні підстави для нарахування пенсії з урахуванням наданої позивачем довідки № 108.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Окрім цього, відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі статтею 54 цього Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного вище Закону врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1. За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Отже, колегія суддів зауважує, що аналіз наведених норм матеріального права, дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують здійснення таких виплат позивачу за підвищеними на 100 % тарифними ставками.

З 01 січня 2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 1210, якою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктом 7 якої встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Водночас, частиною 4 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями, на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

При цьому, пунктом 7 Постанови № 1210 визначений перелік обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм матеріального права, колегія суддів вважає, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).

Колегією суддів встановлено, що довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержане особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 06 жовтня 2016 року (а.с. 8) видана позивачу на підставі виконавчого провадження ВП № 5217064 від 12 вересня 2016 року. Вказана довідка не містить посилань на первинні документи підприємства, що підтверджують встановлення такого розміру премії (100%) на підприємстві у 1986 році за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачу проведено умовний розрахунок заробітної плати, яку він міг би отримати при застосуванні нормативних актів 1986-1988 років.

На підставі вищевказаних обставин справи, а також положень наведених правових норм законодавства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Отже, судове рішення суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову є помилковим та підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає як таке, що постановлено за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.