Справа № 522/22567/16-а     
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в наданні позивачу довідки про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої їй призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року для звернення за перерахунком пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змій до деяких нормативно-правових актів» та скасувати рішення відповідача від 16.11.2016 року № 14771/07;

- зобов'язати відповідача надати позивачу довідку про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої їй призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року відповідно до форми, встановленої чинним законодавством України з урахуванням проведених виплат, а також проконтролювати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо проведення їй перерахунку пенсії відповідно до виданої довідки;

- допустити негайне виконання рішення суду стосовно надання позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області довідки для перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 02 грудня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та одержує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у розмірі 80 відсотків від заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року державним службовцям підвищено заробітну плату. Ст. 37 -1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Таким чином позивач набула право на перерахунок пенсії. Враховуючи вищезазначені вимоги Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», позивач, як пенсіонер, що зазначений в п.п.2 п.4 вищезазначеної Постанови, звернулась до ГУПФУ в Одеській області з заявою про надання їй довідки про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої їй призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року, тобто з дати підвищення заробітної плати, у відповідності до форми, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1. Разом з тим, на своє звернення, позивач отримала від ГУ ПФУ в Одеській області отримала відповідь № 14771/07 від 16.11.2016 року, якою їй відмолено у наданні довідки для перерахунку пенсії, що унеможливлює звернення позивача за перерахунком пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, де позивач перебуває на обліку та отримує пенсію. Вважаючи зазначені дії відповідача неправомірними та такими, що порушують та обмежують її права та суперечать Конституції України, позивач звернулась за захистом до суду.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року (далі - Постанова № 1013) з 01.12.2015 року підвищено посадові оклади працюючим державним службовцям. У зв'язку з набранням чинності 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року (далі - Закон № 889-УІІІ) пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УІІІ скасовано зокрема статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі - Закон № 3723-ХІІ), якою був передбачений перерахунок пенсій, які призначені відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Крім того, Постановою № 1013 скасовано пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про держану службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Враховуючи те, що Законом № 889-УІІІ не передбачено проведення перерахунку пенсій, у тому числі призначених згідно із Законом № 3723-ХІІ, Постановою № 1013 скасовано пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року, починаючи з 01.05.2016 у головного управління відсутні правові підстави для видачі довідки про заробітну плату для здійснення перерахунку пенсії, який був передбачений ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду про розгляд справи за відсутності представника головного управління.

На підставі положень ч.4 ст.122 КАС України, суд ухвалив рішення про розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, з 02 грудня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та одержує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у розмірі 80 відсотків від заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року державним службовцям підвищено заробітну плату.

Статтею 37 -1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином позивач набула право на перерахунок пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» визначено порядок проведення перерахунку.

Так, п.4 зазначеної Постанови передбачено:

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів Україну (для службовців Національного банк України відповідно до рішень його Правління) заробітна плата для перерахунку пенсії визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за рані та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 зазначеної Постанови встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Враховуючи вищезазначені вимоги Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», позивач, як пенсіонер, що зазначений в п.п.2 п.4 вищезазначеної Постанови, звернулась до ГУПФУ в Одеській області з заявою про надання їй довідки про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої їй призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року, тобто з дати підвищення заробітної плати, у відповідності до форми, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1.

Листом ГУ ПФУ в Одеській області № 14771/07 від 16.11.2016 року позивачу відмовлено у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії (а.с. 10).

Зазначена відмова відповідача обґрунтована наступним: «У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ скасовано, зокрема, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон 3723) (пункт 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889). Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова 1013) скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723. Враховуючи те, що Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, постановою 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, підстави для видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії який був передбачений статтею 37-1 Закону 3723 відсутні.» (а.с. 10).

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає посилання відповідача на Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ в контексті того, що раніше призначені пенсії не підлягають перерахунку, безпідставними та такими, що порушують Конституційні права позивача з огляду на наступне.

Право на отримання пенсії, її призначення та послідуючі перерахунки, позивачу, як колишньому державному службовцю, гарантуються Законом України №3723-ХІІ, в редакції, що діє до цього часу.

При цьому, суд зазначає, що Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII набув чинності з травня поточного року, йому не надано зворотної сили, а тому він врегульовує відносини лише тих державних службовців, які набувають право на пенсію після набрання ним чинності, тобто з травня 2016 року.

Оскільки 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з п. 11 якого, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Порядок перерахунку пенсій державних службовців був врегульований п.п.4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року.

Цією постановою виключений п.4 та перше речення п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, тобто звужено зміст постанови в частині умов та порядку проведення перерахунку пенсій. Проте звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається, про що також наголошує Конституційний суд України в своїх рішеннях.

Таким чином, скасування п.4 та внесення змін в п.5 постанови Кабінету Міністрів України №865 є скасуванням права позивача на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії ст. 22 Конституції України.

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», та п.п.4,5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, які були діючими на момент виходу позивача на пенсію та виникнення у неї права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.12.2015 року.

Новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 (зокрема п. 5 Прикінцевих положень Закону), не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія вже призначена у минулому часі, до набрання ним чинності, тому, виходячи із Конституційних засад, даний Закон не може поширюватися на позивача, як пенсіонера, якому пенсія призначена з 02 грудня 2009 року.

Згідно ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

У позивача, як пенсіонера, правовідносини щодо пенсійного забезпечення з державою виникли з 02 грудня 2009 року, тобто до прийняття законодавчих актів, на які посилається відповідач у своєму рішенні, як на підставу відмови у видачі довідки заробітної плати так і здійсненні перерахунку пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами, у тому числі і Законом України «Про державну службу». У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп 2004).

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку.

Звернення за захистом порушеного права у сфері публічно-правових відносин з зазначенням способу, який, на думку суду, не призводить до захисту права, не може бути підставою для відмови в позові, тобто, захисті права, що порушується. Суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Правову позицію щодо можливості обрання самим судом іншого способу захисту порушеного права позивача, у разі, якщо позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушених прав, підтримано Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України і у постанові від 20 квітня 2010 року за результатами перегляду за винятковими обставинами справи за позовом спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові до відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватної фірми «Орнатус» про зобов'язання вчинити певні дії. Зокрема, в зазначеній постанові Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України вказала, що суд, пославшись на обрання позивачем неправильного способу захисту публічних інтересів держави, не врахував, що правила частини 3 статті 105 КАС України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом. Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, суд вважає, що належним захистом порушеного права позивача є: визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16.11.2016 року № 14771/07 у видачі ОСОБА_3 довідки про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої ОСОБА_3 призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року для звернення за перерахунком пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змій до деяких нормативно-правових актів» та зобов'язання відповідача надати позивачу таку довідку.

Разом з тим, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача проконтролювати УПФУ в Приморському районі м. Одеси щодо проведення їй перерахунку пенсії відповідно до виданої довідки не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Повноважень щодо контролю проведення перерахунку пенсії підвідомчими управліннями відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 у головного управління не має, а тому вищезазначені вимоги позивача щодо контролю УПФУ в Приморському районі м. Одеси проведення їй перерахунку, є безпідставними.

Також не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо звернення до негайного виконання рішення суду щодо надання позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області довідки для перерахунку пенсії.

Так, ст. 256 КАС України визначено вичерпний перелік постанов суду, які виконуються негайно та постанов, які суд може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи звернути до негайного виконання. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України передбачено негайне виконання постанови суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. При цьому, суд зазначає, що видача довідки для здійснення перерахунку пенсії не віднесено законом до таких підстав, з яких постанову суду може бути звернено до негайного виконання.

Частиною 1 статті 71 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16.11.2016 року № 14771/07 у видачі ОСОБА_3 довідки про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої ОСОБА_3 призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року для звернення за перерахунком пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змій до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати ОСОБА_3 довідку про суму заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої ОСОБА_3 призначено пенсію, станом на 01 грудня 2015 року відповідно до форми, встановленої чинним законодавством України, з урахуванням проведених виплат, для звернення за перерахунком пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змій до деяких нормативно-правових актів».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов