Справа № 2-а-2856/11/2170
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2012 р.Справа № 2-а-2856/11/2170

Категорія:7.2Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Алєксєєва В.О.

ОСОБА_1

при секретарі Гарник А.С.

з участю: представника Державної екологічної інспекції України ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за апеляційною скаргою першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища - ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року у справі за позовом Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища - ОСОБА_4, 3-тя особа ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання незаконним та скасування рішення №16 від 15 квітня 2011 року в частині припинення використання городів у межах існуючих кордонів заповідника,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2011 року Чорноморський біосферний заповідник Національної академії наук України (далі ЧБЗ) звернувся до суду з адміністративним позовом до першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища - ОСОБА_4 про визнання рішення про тимчасову заборону (зупинення) спеціального використання природних ресурсів на території ЧБЗ від 15 квітня 2011 року №16 таким, що не відповідає вимогам природоохоронного законодавства та його скасування в частині припинення використання городів (орних наділів) у межах існуючих кордонів ЧБЗ.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ЧБЗ вказував, що відсутність у нього затвердженого Проекту організації території є наслідком невиконання Міністерством охорони навколишнього природного середовища України (далі Мінприроди) вимог Указів Президента України "Про біосферні заповідники" №563/93 від 26 листопада 1993 року та "Про розширення території чорноморського біосферного заповідника" від 25 лютого 2009 року №100/2009. Крім того, кошти, потрібні для здійснення всього комплексу землевпорядних робіт, розробку Проекту організації території та ін., попри численні звернення адміністрації ЧБЗ, не були виділені.

Позивач зазначав, що городи категорично не можна залишати без використання єгерями для задоволення власних потреб, оскільки вони стануть джерелом маси насіння синантропних видів. Так єгері отримують мінімальну заробітну плату та заборона використання цих городів призведе до отримання родинами єгерів сукупного доходу значно нижчого ніж прожитковий мінімум.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає, що підстав для задоволення позовних вимог позивача не вбачається, оскільки рішення винесено правомірно на підставі вимог чинного законодавства.

Треті особи на стороні позивача без самостійних позовних вимог - єгері ЧБЗ ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2011 року клопотання про забезпечення позову задоволено, зупинено дію рішення першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища ОСОБА_4 №16 від 15 квітня 2011 року до набрання рішенням даної справи законної сили.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року позов задоволений повністю.

Визнано рішення першого заступника державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища від 15 квітня 2011 рок №16 про тимчасову заборону (зупинення) спеціального використання природних ресурсів на території ЧБЗ в частині припинення використання городів (орних наділів) у межах існуючих кордонів ЧБЗ таким, що не відповідає вимогам природоохоронного законодавства.

Скасоване рішення першого заступника державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища від 15 квітня 2011 року №16 про тимчасову заборону (зупинення) спеціального використання природних ресурсів на території ЧБЗ в частині припинення використання городів (орних наділів) у межах існуючих кордонів ЧБЗ.

В апеляційній скарзі першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища - ОСОБА_4 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища - ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

11 квітня 2011 року за результатами перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства на території ЧБЗ в Херсонській області винесено припис №5-18-3 щодо усунень виявлених порушень на території ЧБЗ.

15 квітня 2011 року заступником Головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_13 прийнято рішення №16 "Про тимчасову заборону (зупинення) спеціального використання природних ресурсів на території Чорноморського біосферного заповідника".

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2010 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області ОСОБА_3, був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 1885 КУпАП відносно ОСОБА_14, в якому зазначено, що ОСОБА_14 01 вересня 2010 року не вжив належних заходів щодо виконання вимог припису по усуненню порушень під час перевірки додержання вимог Закону України "Про природно-заповідний фонд України", а саме п.1 щодо оформлення проекту організації території ЧБЗ та охорони його природних комплексів, що є порушенням п.6, ст.18, ст.ст. 39, 64 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

По даному факту була винесена постанова по справі від 09 квітня 2010 року, якою ОСОБА_14 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 1885 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., але рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2010 року вищевказану постанову №03-18/113 від 09 квітня 2010 року - скасовано. Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_14 закрито у зв'язку зі скасуванням акту, що встановлює адміністративну відповідальність.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що винесення оскаржуваного рішення посадовою особою органу, що діє у складі Мінприроди і йому підпорядковується, при невиконанні цим же Міністерством Указу Президента та доручень Кабінету Міністрів України щодо розробки та затвердження проекту не відповідає принципам неупередженості та добросовісності, передбаченими п.4, 5 ч.3 ст. 2 КАС України.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ст. 9-1, 18 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", Указу Президента України "Про біосферні заповідники" №563/93 від 26 листопада 1993 року, Указу Президента України "Про розширення території чорноморського біосферного заповідника" від 25 лютого 2009 року №100/2009.

Частинами 3, 4, 5 ст. 18 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" встановлено, що зонування території біосферних заповідників проводиться відповідно до проекту організації території біосферного заповідника та охорони його природних комплексів.

У проекті організації території біосферного заповідника та охорони його природних комплексів визначаються та обґрунтовуються заходи щодо провадження природоохоронної, науково-дослідної, рекреаційної, господарської діяльності відповідно до законодавства і міжнародних договорів.

Проекти організації територіальних біосферних заповідників та охорони їх природних комплексів розробляються спеціалізованими проектними організаціями, затверджуються центральними органами виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до позиції відповідача, підставою для винесення рішення є відсутність проекту. За відсутності проекту Мінприроди не погодило ЧБЗ ліміти на спеціальне використання природних ресурсів на території ЧБЗ.

Таким чином, за відсутності погодженого ліміту позивачу не надано дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів на території ЧБЗ.

Однак, до суду першої інстанції були надані докази того, що до 2010 року включно, за відсутності проекту, Мінприроди щорічно погоджувало ліміти на спеціальне використання природних ресурсів на території ЧБЗ.

Крім того, позивач приймав заходи до розробки та затвердження проекту організації території ЧБЗ та охорони його природних комплексів.

Так, згідно до відповіді від 15 грудня 2009 року за №9888/6/1 на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 02 березня 2009 року №9888/1/1-09 до Указу Президента України від 25 лютого 2009 року №100 "Про розширення території Чорноморського заповідника", роботи по розробці та затвердженню проекту організації території можливі лише після землевпорядкування території заповідника і не проводилися внаслідок відсутності коштів на їх проведення.

Листом від 20 серпня 2009 року за №12336/28/10-09 Мінприроди інформувало Кабінет Міністрів України щодо можливості внесення виконання топографо-геодезичних робіт та виготовлення планово-картографічних матеріалів (топографічні плани) земельних ділянок, які надаються у постійне користування, до Переліку першочергових природоохоронних заходів фінансування, які здійснюватимуться з обласного Фонду охорони навколишнього природного середовища у 2010 році.

Дорученням Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2009 року №9888/5/1-09 термін передачі земель згідно Указу Президента України №100/2009 року перенесено до 01 листопада 2010 року.

Станом на 14 грудня 2009 року від Національної академії наук України інформації по виконанню аб.4 ст. 2 вищезазначеного Указу Президента України щодо розроблення у 2009 року і затвердження в установленому порядку проекту організації території та охорони природних комплексів ЧБЗ до Мінприроди даний проект на затвердження не надходив.

Згідно довідки №118/151 від 16 травня 2011 року ЧБЗ цільові кошти на розробку проекту організації території не надавались.

Відповідно до Указів Президента України від 26 листопада 1993 року №563/93 "Про біосферні заповідники" та від 25 лютого 2009 року №100/2009 "Про розширення території Чорноморського біосферного заповідника" розроблення проекту було покладено на саме на Міністерство охорони навколишнього природного середовища України.

Так, оскільки видачі дозволу передує затвердження лімітів та проекту, а також, що виготовлення проектної земельної документації на право постійного користування, проекту організації території ЧБЗ потребує цільового бюджетного фінансування, яке не було виділено, судова колегія не приймає посилання апелянта на те, що видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те що, шкода заподіяна оскаржуваним рішенням буде значно більшою ніж за його відсутності, тобто оскаржуване рішення порушує принцип пропорційності, встановленого п.8 ч.3 ст. 2 КАС України, відповідно до якого рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути прийняте з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 2 КАС України:

1. завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ;

3. у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням всіх обставин справи, судова колегія вважає, що відповідачем при прийнятті оскарженого рішення не дотримано вимог пунктів 2, 3, 4, 5, 8 ч.3 ст. 2 КАС України.

Разом з тим, судова колегія вважає обґрунтованим довід апелянта про розгляд і вирішення справи неповноважним судом, оскільки відповідач є посадовою особою центрального органу виконавчої влади і, тому, відповідно до ч.1 ст. 24 КАС України, дану справу належало розглядати в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 202 КАС України розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи, що справу розглянуто і вирішено неповноважним судом, судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ЧБЗ до першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасування частини рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення першого заступника державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища від 15 квітня 2011 рок №16 про тимчасову заборону (зупинення) спеціального використання природних ресурсів на території Чорноморського біосферного заповідника в частині припинення використання городів (орних наділів) у межах існуючих кордонів Чорноморського біосферного заповідника.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 лютого 2012 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: