Справа № 826/2225/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2017 р. м. Київ К/800/32303/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Борисенко І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 у справі №826/2225/13-а за позовом Приватного підприємства «Електроізоліт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби про скасування наказу, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2013 у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Електроізоліт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби про скасування наказу, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 змінено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2013 шляхом включення до резолютивної частини абзацу такого змісту: «Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі міста Києва вилучити з Автоматизованої системи «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації» інформацію про результати перевірки Приватного підприємства «Електроізоліт», оформленої актом перевірки від 08.02.2013 №113/22.4/31901079, і поновити в ній дані, що містяться в наданих Приватним підприємством «Електроізоліт» податкових звітах з податку на додану вартість. У решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2013 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 20.06.2013 прийняв її до свого провадження.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судових справ суддею-доповідачем у даному касаційному провадженні визначено суддю Шипуліну Т.М.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Шипуліної Т.М. від 18.10.2016 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби прийнято до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2013.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, пункту 71.1 статті 71, статті 74 Податкового кодексу України, пунктів 1.1, 1.3, 2.14, 2.15, 2.16-2.18, 2.21, 2.24 Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів Державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 №266.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі Печерському районі міста Києва Державної податкової служби на підставі наказу від 06.02.2013 №376 відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства «Електроізоліт» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при проведенні фінансово-господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергопром ЛТД» за період з 01.02.2012 по 30.04.2012, за результатами якої складено акт від 08.02.13 №113/22.4/31901079.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно призначено та проведено позапланову невиїзну перевірку позивача.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги в частині вимог про зобов'язання відповідача вилучити з Автоматизованої системи «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації» інформацію про результати перевірки позивача, оформленої актом перевірки від 08.02.2013 №113/22.4/31901079, і поновити в ній дані, що містяться в податкових звітах з податку на додану вартість, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено висновки акту щодо нереальності господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергопром ЛТД», а тому така інформація безпідставно внесена відповідачем до бази даних АІС.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пунктів 79.1 та 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з положеннями пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, податковим органом направлено Приватному підприємству «Електроізоліт» письмовий запит від 23.10.2012 №8809/10/22-410 про надання письмових пояснень та їх документальні підтвердження, який отримано позивачем 26.10.2012. Проте, надана позивачем відповідь на запит податкового органу не у повній мірі відображала поставлені у запиті питання.

Таким чином, у відповідача були наявні підстави, визначені Податковим кодексом для призначення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

З аналізу наведених норм права вбачається, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення відповідного податкового контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

За результатами розгляду вказаної справи судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність проведення відповідачем податкового контролю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з Автоматизованої системи «Співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації» інформацію про результати перевірки позивача, оформленої актом перевірки від 08.02.2013 №113/22.4/31901079, і поновити в ній дані, що містяться в податкових звітах з податку на додану вартість.

Оскільки апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухваленої у справі постанови апеляційного суду та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 226, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 у справі №826/2225/13-а скасувати, залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2013.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ І.В. Борисенко