Справа № 303/652/17-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Львів № 876/5038/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Улицького В.З., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадянина Непалу ОСОБА_2 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2017р. у справі № 303/652/17-а за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Непалу ОСОБА_2 про примусове видворення з України,-

В С Т А Н О В И В:

03.02.2017 року позивач Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд із позовом до Громадянина Непалу ОСОБА_2 про примусове видворення з України.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2017р. позов задоволено. Суд постановив примусово видворити з України громадянина Непалу ОСОБА_2 за межі території України. Суд допустив постанову до негайного виконання.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Громадянин Непалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не з'явились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, у зв'язку із вчиненням громадянином Непалу ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, начальником відділення дільничних інспекторів відділу прикордонної служби «Лужанка» Андрєєв С.М. складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.02.2017 року.

02.02.2016 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, підполковником Рукін К.А. винесено рішення про примусове повернення за межі України громадянина Непалу ОСОБА_2.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухилятиметься від виїзду за межі території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення останнім вимог чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів за рахунок яких відповідач може самостійно покинути територію України, а також відсутність законних підстав перебування та проживання на території України зокрема, відсутність статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи із наступних підстав.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

ст. 26 вказаного Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. У рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Проте, рішення про примусове повернення з України винесене в день затримання громадянина Непалу ОСОБА_2, а наступного дня справа розглянута судом першої інстанції. Тобто, відповідач не мав можливості залишити територію України в добровільному порядку за один день.

Колегія суддів вважає, що даний позов є передчасний оскільки, позивач в порушення вимог ст. 26, ст. 30 Закону України «Про правий статус іноземців та осіб без громадянства» не дотримав одну із умов для звернення з позовом до суду а саме, в рішенні про примусове повернення з України іноземця та особи без громадянства від 02.02.2017 р. не зазначений строк для добровільного залишення відповідачем території України. В матеріалах справи відсутні докази які свідчать про те, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення про примусове повернення з України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління як суб'єкт владних повноважень діяв не в межах повноважень та не у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадянина Непалу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2017р. у справі за № 303/652/17-а - скасувати.

В позові Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Непалу ОСОБА_2 про примусове видворення з України - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.З. Улицький

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 24.04.2017 року.