Справа № 822/2393/16
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2393/16

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

19 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Державної пенітенціарної служби України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Державної пенітенціарної служби України, третя особа - управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Державної пенітенціарної служби України щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги в розмірі 101500,00 грн.; зобов'язати Ліквідаційну комісію Державної пенітенціарної служби України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення IIІ групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу. У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з'ясування обставин справи судом першої інстанції, та не доведення обставин що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач проходив службу в Шепетівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області №98 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №71 від 13.04.2016 року військово-лікарська комісія ДУ ТМО УМВС України в Хмельницькій області здійснила медичний огляд та встановила причинний зв'язок між захворюванням та проходженням служби в ОВС та визначила непридатність до військової служби в мирний час та обмежену придатність у воєнний час. Також відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.04.2016 року серія АВ № 0720800 встановлено ІІІ групу інвалідності.

26.04.2016 року наказом начальника Шепетівської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України №25 о/с від 26.04.2016 року позивач звільнений в запас Збройних Сил України за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

Протоколом №5-16 від 09.09.2016 року засідання комісії ДПтС України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України позивачу призначено одноразову грошову допомогу в зв'язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися у період проходження служби у розмірі 101500,00 грн. 30.09.2016 року позивачу проведено зазначену виплату.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права та дійсним обставинам справи і є помилковими, з наступних підстав.

Так, згідно протоколу № 5-16 від 09.09.2016 року засідання Комісії було вирішено призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 101500 грн відповідно до пп. 4 п. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4, який діяв на момент встановлення інвалідності та відсотку втрати працездатності.

Тобто, позивачу за результатами розгляду Комісією питання щодо нарахування коштів, було призначено виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до норм чинного законодавства, яке діяло на момент встановлення інвалідності та відсотку втрати працездатності.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення позивачу II групи інвалідності була видана 18.04.2016 року.

Наказом начальника Шепетівської виправної колонії Управління державно пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 98 від 26.04.2016 № 25 о/с позивач був звільнений за п. 7 частини 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Отже, на момент встановлення позивачу групи інвалідності, пов'язаної із проходженням служби, та на момент видачі наказу про звільнення позивача із займаної посади діяв Закон України «Про Національну поліцію» від 05.10.2016 року та порядок, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського».

Водночас, у відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» з 07.11.2015 року.

За змістом ст. 3 Закону України «Про державну кримінально - виконавчу службу» правовою основою діяльності Державної кримінально - виконавчої служби України є Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно - правові акти Міністерства юстиції України.

В силу ч. 5 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально - виконавчу службу», на осіб рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для поліцейських. На працівників кримінально - виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників Національної поліції, які не мають спеціальних звань.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 97 «Про Національну поліцію» визначено, що одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Вимогами ч. 2 ст. 97 вказаного Закону встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ країни.

За правилами ча. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші зрмативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо протиправності дій Державної пенітенціарної служби України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу, у зв'язку з інвалідністю відповідно до вимог Закону України «Про міліцію», який втратив чинність 07.11.2015 року, та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції є безпідставним та не відповідає дійсності, так як Комісією прийнято рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в сумі 101500 грн відповідно до пп. 4 п. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4, який діяв на момент встановлення інвалідності та відсотку втрати працездатності.

Відтак, Державна пенітенціарна служба України при розгляді матеріалів щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу, діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення не повно з'ясував обставини справи та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Державної пенітенціарної служби України задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 квітня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.