Справа № 489/6024/16-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р. Справа № 489/6024/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Садикова Ельдара Сериановича, Управління патрульної поліції у м. Херсоні про визнання протиправними дії, визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Херсоні, інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Садикова Е.С., в якому просив визнати протиправними дії інспектора щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а також визнати незаконною та скасувати постанову серії АР № 080365 від 30.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 080365 від 30.11.2016 року, винесену відносно ОСОБА_1 - скасовано.

В апеляційній скарзі, Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2017 року та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2016 року поліцейський роти № 1 батальйону УПП у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Садиков Е.С виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №080365. Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови, полягала в тому, що 30.11.2016 р. о 13.45 год., позивач, керуючи автомобілем «Skoda Oktavia», державний номер НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, у порушення вимоги п.11.5 ПДР України, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли права полоса була не зайнята, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого інспектором було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності та саму постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно абз. 1 п. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно абз 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, як стверджував позивач, він не визнавав себе винним під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, у такому разі інспектор патрульної поліції, відповідно до вимог ст. 258 КУпАП, зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення, який повинен був бути додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач мав право би надати свої пояснення, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; надати інші відомості, необхідні для вирішення справи. Проте, посадовою особою патрульної поліції такий протокол не складався.

Крім того, позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме: позивач правил дорожнього руху не порушував, під час руху по автомобільній дорозі він вимушений був рухатись по крайній лівій смузі, через погані погодні умови та, відповідно, поганий стан дороги, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності порушень ПДР з боку позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, те що відповідачем, всупереч ст.71 КАС України, не доведено із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позову обґрунтованим.

Разом з цим, з урахуванням підстав та обґрунтування адміністративного позову, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності охоплює та забезпечує судовий захист прав та інтересів позивача у спірних відносинах, з зв'язку з чим позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги, щодо пропуску позивачем десятиденного строку на оскарження постанови, встановленого ст.. 289 КУпАП, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи. Інші ж доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б були підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи все викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Садикова Ельдара Сериановича, Управління патрульної поліції у м. Херсоні про визнання протиправними дії, визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: