Справа № 2а-2004/12/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2017 р. м. Київ К/800/18278/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Рецебуринський Ю.Й., Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р. у справі за позовом Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості до Київської обласної організації товариства Червоного Хреста України про стягнення надміру нарахованої та виплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача надміру нарахованої та виплаченої заробітної плати безробітній, яка надавала соціальні послуги одиноким непрацездатним громадянам за рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 3379,10 грн. та сплачених внесків до державних цільових фондів в розмірі 1239,54 грн., всього 4618,64 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори про організацію оплачуваних громадських робіт на 2010 рік (договір від 26.04.2010р. № 000025) та на 2011 рік (договір від 21.03.2011р. № 00002) (а.с. 51-55).

Згідно з умовами зазначених договорів фінансування оплачуваних громадських робіт здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідачем протягом 2010-2011 років залучалась на оплачувані громадські роботи на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими ОСОБА_4 За виконання зазначених робіт відповідачем за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття було перераховано ОСОБА_4 заробітну плату в розмірі 6068,42 грн. (а.с. 35-43).

За наслідками перевірки контрольно-ревізійним відділом в місті Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі фінансово-господарської діяльності позивача було встановлено зайве нарахування та виплату заробітної плати відповідачем ОСОБА_4, яка виконувала оплачувані громадські роботи по догляду за одинокими непрацездатними громадянами.

Згідно з розрахунком контрольно-ревізійного відділу в місті Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі щодо переплати коштів для організації громадських робіт Переяслав-Хмельницькому ТОВ Червоному Хресту за період з 14.10.2010р. по 22.11.2010р. та з 24.03.2011р. по 16.09.2011р. сума нарахованих та перерахованих коштів з Фонду для організації громадських робіт ТОВ Червоному Хресту складає 6758,21 грн. - на оплату праці, 2479,06 грн. - єдиного внеску. Кількість осіб, яким надавались послуги - 6, фактично надано послуг особам - 3. Переплата складає 4618,64 грн. (а.с. 19).

Вирішуючи спір по суті, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що справа, яка розглядається, є справою адміністративної юрисдикції.

Проте такий висновок не можна визнати обґрунтованим виходячи з наступних мотивів.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частинами 3, 4 статті 50 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, зокрема, у встановлених законом випадках.

Відповідно до частини 4 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Судами встановлено, що спір у даній справі виник з приводу стягнення з відповідача надміру нарахованої та виплаченої заробітної плати безробітній, яка надавала соціальні послуги одиноким непрацездатним громадянам за рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Так, спірні правовідносини не пов'язані з виконанням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а виникли з договірних правовідносин щодо організації оплачуваних громадських робіт.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду прийшла до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково вирішили справу за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а тому прийняті судові рішення у справі не можна визнати законними.

Відповідно до статті 157 КАС України суд закриває провадження, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 157 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 157, 210, 223, 228, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р. скасувати і провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

Ю.Й. Рецебуринський

В.В. Швець