Справа № 2-а/155/67/16, 155/1598/16-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 876/2551/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2016р. по справі №2-а/155/67/16, 155/1598/16-а за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

11.11.2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в якому просить визнати дії Локачинського об'єднаного УПФУ щодо припинення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року неправомірними та зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з 01 квітня 2015 року.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково, позовні вимоги про зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, за період з 01 червня 2015 року по 10 травня 2016 року включно залишено без розгляду. Визнано протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови позивачу у поновлені виплати пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи. Зобов'язано Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області поновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, починаючи з 11 травня 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з»ясування обставин справи та порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач працює на посаді державного службовця по даний час, а тому підстав для поновлення виплати пенсії не має. Просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Локачинському об'єднаному УПФУ як отримувач пенсії по інвалідності - інвалід ІІІ групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та одночасно працює на посаді начальника відділу з питань юридичного забезпечення та звернень громадян Горохівської районної ради Волинської області, є державним службовцем.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по інвалідності позивачу призупинено, починаючи з 01 квітня 2015 року, що стверджується довідкою Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 1758/06-50-20 від 27 жовтня 2016 року. Згідно листа заступника начальника Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 220/я-01 від 25 жовтня 2016 року, позивачу відмовлено у поновленні раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з тих підстав, що вона, перебуваючи на обліку в управлінні, одночасно працює на посаді державного службовця, а тому відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ законних підстав поновити виплату пенсії немає.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, пп.2 п.12 розділу 1 якого внесено зміни в ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, згідно яких: тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ було продовжено період, з якого пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, пенсії не виплачуються, а саме з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки вказаного в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про державну службу», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Правильним є висновок суду, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії по інвалідності, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, підлягає відновленню, а Локачинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області необгрунтовано відмовлено у цьому, оскільки підстави для її невиплати відсутні.

Суд першої інстанції вірно врахував вимоги ч.2 ст.99 КАС України згідно якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчисляється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (11.11.2016 року), відсутність заяви та поважних причин для поновлення строку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги за період з 01.06.2015 року по 10.05.2016 року включно слід залишити без розгляду

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - залишити без задоволення, а постанова Горохівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2016 року по справі №2-а/155/67/16, 155/1598/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.М.Гінда

В.Я.Качмар