Справа № 727/8044/16-а
Суддя: Семенко О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8044/16-а
Провадження № 2-а/727/70/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Семенка О.В.,

при секретарі - Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Чернівцях Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Інспектор роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та рішення УПП в м. Чернівці,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дії та рішення УПП в м. Чернівці.

Посилається на те, що 22 вересня 2016 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову серії ДР №142473 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що він не виконав вимоги ПДР та проїхав по вул. Головній, 119 в м. Чернівці під заборонений знак «Проїзд заборонено».

Ним було оскаржено вказану постанову до начальника управління патрульної поліції в м. Чернівці. Однак, його скарга залишена без задоволення, а постанова без змін.

Вважає дану постанову незаконною а дії інспектора протиправними, оскільки він знак «Проїзд заборонено» не порушував.

Зазначає, що 22 вересня 2016 року приблизно о 12:20 год. рухався по вул. Першотравневій в бік вул. Садової, доїхавши до якої, увімкнув сигнал «лівий поворот» та звернув ліворуч на вул. Садову, продовжуючи рух в сторону вул. Головної. Доїхавши до світлофору (перехрестя вул. Садова - вул. Головна) він зупинився на червоне світло та через декілька секунд почув наказ патрульної поліції, здійснений за допомогою «гучномовця» відїхати з колони автомобілів вправо та зупинитися, що він і зробив. На вул. Головній (навпроти центрального входу у парк імені ОСОБА_3). При виїзді на вул. Головну з вул. Садової, та з вул. Першотравневої на вул.. Садову ніякого знаку, який би забороняв виїзд на вказані перехрестя немає. Таким чином, жодного пункту ПДР України він не порушував.

Просить визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії ДР №142473 від 22.09.2016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДР №142473 від 22.09.2016 за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 як незаконну - скасувати, адміністративну справу - закрити. Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) т.в.о. начальника відділу адміністративної практики УПП в місті Чернівці ДПП ОСОБА_4 від 10.10.2016 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову серії ДР №142473 від 22.09.2016 року.

Позивач в судове засідання не зявився, в позові просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених в запереченнях.

Третя особа в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 вересня 2016 року відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ПДР та проїхав по вул. Головній, 119 в м. Чернівці під заборонений знак «Проїзд заборонено».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржив вказану постанову до начальника управління патрульної поліції в м. Чернівці. Листом №Р-671/41/29/02-2016 від 10.10.2016 разом із висновком управління патрульної поліції в м. Чернівці його скаргу залишено без задоволення а постанову від 22.09.2016 року без змін.

В постанові місце скоєння ОСОБА_1 правопорушення зазначено вул. Головна, 119. Однак, з зазначеного висновку перевірки від 10.10.2016 року УПП в м.Чернівці зробило припущення, що ОСОБА_1 проїхав на заборонений знак на вул. Братів Руснаків, 14. При цьому, у висновку перевірки вказується, що єдиним доказом того, що ОСОБА_1 проїхав під заборонений знак на вул. Братів Руснаків, 14 є рапорт інспектора роти №4 ОСОБА_2, який виніс оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 257 Кодексу протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема, процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та правомірності винесеної ним постанови, а тому суд сприймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху України не доведений.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши всі докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача ОСОБА_1 та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення (висновок) т.в.о. начальника відділу адміністративної практики УПП в місті Чернівці ДПП ОСОБА_4 від 10.10.2016 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову серії ДР №142473 від 22.09.2016 року, оскільки судом вирішено скасувати постанову то дана вимога є недоцільною. Також, вимога позивача щодо закриття провадження у адміністративній справі не підлягає задоволенню, оскільки таке питання вирішується за правилами, встановленими КУпАП України та, відповідно до ст. 105 КАС України не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції під час розгляду ним адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 122 ч. 1, 256 ч. 1, 257 КпАП України, ст.ст. 7, 11, 12, 17, 69, ч. 2 ст. 71, 112, 136, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Чернівцях Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Інспектор роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та рішення УПП в м. Чернівці задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії ДР №142473 від 22.09.2016 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДР №142473 від 22.09.2016 за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 як незаконну скасувати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Семенко О.В.