Справа № 229/1150/17
Суддя: Рагозіна С. О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/229/36/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дружківської міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до виконкому Дружківської міської ради, в якому вказав, що вона звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу та відключення від мереж централізованого опалення у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору дарування НОМЕР_1 від 17 травня 2004 року.

Вона отримала відповідь з відмовою у дозволі на відключення. Вважає ці дії відповідача неправомірними та незаконними, оскільки при відмові у відключенні приміщення косметичного салону від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідачем не були прийняті до уваги такі обставини: по-перше, між позивачем та будь-яким комунальним підприємством відсутні будь які угоди на постачання теплової енергії та гарячої води. В той же час відсутність такої угоди надає позивачеві право не отримувати такі комунальні послуги та не зобов'язує виконавця такі послуги надавати, оскільки всі комунальні послуги відповіді комунальні організації надають споживачам виключно на підставі договору. Відсутність такого договору виключає для позивача будь-які зобов'язання перед постачальником цих послуг. По-друге, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року п. 24, вона як споживач має право відмовитись від централізованого тепловодопостачання, однак це право відповідачем було порушено. По-третє, відповідно вимогам ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», вона має право на вибір одного чи декілька джерел постачання теплової енергії, якщо це не заперечує технічним умовам. Позивач наголошує, що такі технічні умови реально існують, про що свідчить узгодження на відключення моєї квартири від центральної системи опалення з подальшим устроєм індивідуального опалювального приладу.

Виходячи з вищезазначеного, позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у відключенні приміщення косметичного салону від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання незаконні.

Просить суд визнати незаконною відмову комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання територіальної громади міста Дружківка надати дозвіл на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язати виконком Дружківської міської ради розглянути заяву про надання їй дозволу на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Надав клопотання про розгляд справи без його присутності та заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником приміщення за адресою: квартира АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування квартири від 17 травня 2004 року, зареєстрованим у реєстрі за НОМЕР_1.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу та відключення від мереж централізованого опалення у приміщенні за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Згідно з витягом з протоколу від 09 лютого 2017 року за №2 засідання комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківки від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, комісія, заслухавши заяву позивача прийняла рішення про неможливість надати дозвіл на відключення від мереж ЦО та ГВП для влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання окремої квартири багатоповерхового житлового будинку на підставі пунктів 2.1 та 2.2 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» № 4 від 22.11.2005 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 року) (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст.42 Конституції України права споживачів захищає держава.

Суд не може погодитись на посилання комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківка від мереж ЦО та ГВП від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання на Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» № 4 від 22.11.2005 року, оскільки виходячи зі змісту даного нормативного акту цей Порядок регламентує процедуру відключення окремих будинків, а не окремих приміщень (квартир), порядок відключення яких залишається законодавчо неврегульованим.

Згідно з ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд вважає, що якщо зазначений Порядок застосувати до правовідносин, які стосуються окремих приміщень (квартир), то цей нормативно-правовий акт буде суперечити Конституції України та іншим Законам України з наступних підстав.

Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з преамбулою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 року цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Згідно з п. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Правовідносини між споживачами теплової енергії та виробниками її регулюються Законом України „Про теплопостачання" № 2633-ІV від 02.06.2005 року

Згідно зі ст.24 цього Закону споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Керуючись цим Законом позивач, який не отримує від постачальника теплової енергії ВО «Дружківкатепломережа» гарячої води вже понад десять років, якісного опалення приміщення зробив вибір джерела теплової енергії шляхом використання індивідуального опалення.

Відповідно до Закону України „Про теплопостачання" Кабінет Міністрів України своєю постановою від 21.07.2005 року за №630 затвердив Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з п.24 цих Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно з п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. І таке відключення здійснюється, згідно з п.26 Правил, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в часті опалення.

Відповідач, відмовляючи в наданні дозволу на відключення приміщення позивача від мереж центрального опалення, посилається на Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України.

Але суд вважає, що цим Порядком при вирішенні питання про відключення від централізованого опалення квартир не можна користуватися. В п.1.1 цього Порядку вказано, що він визначає процедуру відключення житлового будинку, а ні окремого житлового приміщення. Ані в цьому Порядку, ані в Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України, ані в Законі України „Про теплопостачання" не має заборони на відключення окремого житлового приміщення від мереж централізованого теплопостачання.

Центральний орган виконавчої влади не прийняв порядок відключення споживачів окремої квартири від мереж централізованого опалення.

І якщо центральний орган виконавчої влади не прийняв порядок відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир у багатоквартирному будинку, це питання повинен вирішувати виконком місцевої ради, а не комісія, яка створена згідно з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005 року із змінами від 06.11.2007 року. На цей час не має нормативного документу, яким би давалась можливість відключення від опалення тільки всього будинку і заборонялось відключати квартири від опалення в багатоквартирному будинку.

Саме виконком міської ради з залученням фахівців повинен вирішити технічну можливість відключення квартири від опалення, що передбачено у п.26 Правил, затверджених постановою КМ України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 21 Конституції України зазначає, що усі люди є рівні у своїй гідності та правах.

Суд вважає, що Порядок, затверджений наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, не відповідає вимогам цієї статі Конституції України. Він ставить споживачів в нерівні права. В п.1.3 Порядку вказано, що дія його не поширюється на власників, наймачів окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим Порядком.

Суд вважає, що вирішувати питання щодо можливості надання дозволу на відключення квартири від мереж централізованого опалення повинна вирішувати місцева влада з урахуванням вимог п.26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених, постановою КМ України від 21.07.2005 року за №630.

Частиною 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не приведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Ці вимоги статті, суд вважає, повинний з'ясовувати виконком з залученням фахівців при розгляді питань, пов'язаних з відключенням споживача від конкретної квартири.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач потребує нормальних умов знаходження в житловому приміщенні. Суд вважає, що в створеній ситуації, коли споживачам надається неякісна послуга, вони мають право на вибір джерела теплової енергії і її виробника.

Згідно з п.24 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Закон України «Про теплопостачання», а не Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», тому вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

На підставі Конституції України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 року, Закону України «Про теплопостачання»№2633-ІV від 02.06.2005 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»№630 від 21.07.2005 року, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 104, 159-163 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дружківської міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень задовольнити.

Визнати рішення комісії по відключенню окремих приміщень житлових будинків територіальної громади міста Дружківки від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання при виконавчому комітеті Дружківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у відключенні від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання неправомірним.

Зобов'язати виконавчий комітет Дружківської міської ради розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_1 на відключення від мереж централізованого опалення гарячого водопостачання та встановлення індивідуального опалення у приміщенні за адресою: квартира АДРЕСА_1.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна