Справа № 199/7062/16-а(2-а/199/185/16)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2017 року справа № 199/7062/16-а(2-а/199/185/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську

на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 03.10.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (далі - Лівобережне ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №53 від 09.09.2016 року щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років починаючи з 02.09.2016 року відповідно до приписів ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 - XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1789 - XII), у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2016 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережного ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську №53 від 09.09.2016 року щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років , зобов'язано відповідача на підставі поданої позивачем заяви від 01.09.2016 року здійснити перерахунок пенсії за його заявою, починаючи з 02.09.2016 року, з урахуванням довідки Прокуратури Дніпропетровської області №18-57-1687 від 01.09.2016 року,згідно з якою заробітна плата складає 14655,59грн., відповідно до ст. 50-1 Закону №1789 - XII в редакції від 5.11.1991 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної(чинної) заробітної плати та виплачувати пенсію з урахуванням проведеного розрахунку між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 551,21 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Лівобережним ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 20.08.1998 року по день звернення до суду із позовом працює в органах прокуратури, має стаж роботи на посадах прокурорів 18 років 13 дні, з урахуванням половини строку навчання у вищому навчальному закладі 2 роки 5 міс, загальний стаж роботи складає 20 років 5 міс.13 днів.

01.09.2016 року позивач звернувся до Лівобережного ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську з заявою про призначення йому пенсії за вислугою років із врахуванням стажу роботи 20 років 5 міс.13 днів на підставі ст. 50-1 Закону №1789 - XII в розмірі 90% суми місячної заробітної плати.

Комісією з питань призначення (перерахунку) та виплати пенсії Лівобережного ОУ ПФУ в м. Дніпропетровську прийнято рішення №53 від 09.09.2016 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років через відсутність необхідного стажу, про що повідомлено позивача листом №2575/05-33 від 09.09.2016 року.

Положеннями п. 4 та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIІ від 02.03.2015 року (далі - Закон №213 - VIII) Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом визначено завдання підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України до 01.05.2015 року проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників) на загальних підставах та встановлено, що у разі його неприйняття з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, в тому числі відповідно до приписів Закону України «Про прокуратуру» №1789 - XII.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнані неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, Верховною Радою не прийнято, усі особи, які мали право на пенсійне забезпечення, зокрема відповідно до Закону №1789 - XII, з вказаної дати втратили це право.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697 - VII від 14.10.2014 року (далі - Закон №1697 - VII ), яким щодо пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих, окрім частин 3, 4, 6, 11, визнано такими, що втратили чинність та визначено новий порядок пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Положеннями ч.1 ст. 86 Закону №1697 - VII визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Оскільки ст. 50-1 Закону №1789 - XII втратила чинність з 15.07.2015 року, стаж роботи позивача на посадах прокурорів складає 20 років 5 міс.13 днів, що є меншим за передбачений чинним Законом №1697 - VII стаж 22 роки 6 місяців, вимога позивача щодо призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст. 50-1 Закону №1789 - XII з 01.09.2016 року не заснована на законі.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням «Великода проти України» від 03.06.2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Викладене свідчить, що Лівобережного ОУ ПФУ в м. Дніпропетровська правомірно в межах наданих повноважень прийнято рішення №53 від 09.09.2016 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно приписів ст. 50-1 Закону №1789 - XII, підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Оскільки суд першої інстанції, зобов'язуючи відповідача на підставі поданої позивачем заяви від 01.09.2016 року здійснити перерахунок пенсії за його заявою, починаючи з 02.09.2016 року, з урахуванням довідки Прокуратури Дніпропетровської області №18-57-1687 від 01.09.2016 року, згідно з якою заробітна плата складає 14655,59грн., відповідно до ст. 50-1 Закону №1789 - XII в редакції від 5.11.1991 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної(чинної) заробітної плати та виплачувати пенсію з урахуванням проведеного розрахунку між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії, вийшов за межі позовних вимог , при цьому судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, це є підставою для скасування постанови суду з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську - задовольнити.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до приписів пункту 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко