Справа № 820/782/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р.Справа № 820/782/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

при секретарі судового засідання - Ружинській К. О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2017р. по справі № 820/782/17

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Управління патрульної поліції у м.Харкові

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №7 батальйону №3 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 23.01.2017 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 23 січня 2017 року по дату поновлення на посаді.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 16.03.2017 року відмовив у задоволенні позову.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у звязку з чим дійшов помилкових висновків.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, та місце судового розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, позивач проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної по лінії у м. Харкові Департаменту патрульної поліції.

У відношенні позивача складно протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2016р. серії АП1 № 886666, з якого вбачається, що 04 червня 2016 року о 04 годині 30 хвилин на вул.Одеській в м.Харкові ОСОБА_1 керував автомобілем ВМВ-7351, державний номер АН 48-89 но, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мовлення, таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.9 А ПДР України.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.10.2016 року справу у відношенні ОСОБА_1 закрито, в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому у мотивувальній частині постанови зазначено, що суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, а також відеозаписи з реєстратору АХ 02431 за 04.06.2016р., надані Управлінням патрульної поліції м.Харкова, прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 необхідно притягти до адміністративної відповідальності, так як він порушив п.2.9 А ПДР України, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення реалізовано шляхом видання наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при звільненні ОСОБА_1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, оскаржувані накази є правомірними.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Положеннями частини 3 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 вищевказаної статті).

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі -Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пунктів 6, 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно ст. 14 вищевказаного Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 (далі Інструкція № 230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п.п 2.2.5 п. 2.2 розділу II Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового або начальницького складу адміністративного правопорушення.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6 Інструкції № 230).

Відповідно до п. 5.1 розділу V Інструкції № 230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк; може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Пунктом 5.2. Інструкції № 230 передбачено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пп. 6.3.6 п. 6.3 Інструкції № 230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, наказом Начальника Департаменту патрульної поліції №4010 від 10.11.2016 було призначено службове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В рамках службового розслідування був опитаний ОСОБА_1,а також працівники патрульної поліції, які оформляли матеріал про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Відповідно до наведених приписів законодавства, термін проведення службового розслідування щодо вчинення адміністративного правопорушення працівником УПП ОСОБА_1 продовжено до 10.01.2017 року.

03.01.2017 року службове розслідування було закінчено та за його наслідками 20.01.2017 року прийнято Наказ № 91 про звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку інспектора роти №7 батальйону №3 УНП у м. Харкові ОСОБА_1

Згідно розписки 23.01.2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним наказом.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 проведено у строк та в межах повноважень, визначених у Законі України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, 05.01.2017 року т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції було затверджено висновок службового розслідування від 03.01.2017 року, яким, зокрема, встановлено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 2. 9 «а», 15.10 «д» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, п.п. 1,11 ч. 1. ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» інспектора роти № 7 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 належить звільнити зі служби в поліції.

Зазначений висновок у відповідності до пункту 8.1. Інструкції є підсумковим документом службового розслідування.

З урахуванням висновку службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 91 від 20.01.2017 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення реалізовано шляхом видання наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 22/ос від 23.01.2017 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №7 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У відповідності до статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року по справі № 646/6813/16-п, яка на час прийняття спірного наказу не набрала законної сили, є підставою для його скасування. Зокрема зазначає, що отримавши копію постанови Алеляційного суду Харківської області від 29.11.2016 року, ним повторно було подано апеляційну скаргу на постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року по справі № 646/6813/16-п з клопотанням про поновлення строку, яке було задоволено постановою Алеляційного суду Харківської області від 01.02.2017 року. Законну силу постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року набрала після перегляду її Алеляційним судом Харківської області 08.02.2017 року.

Стосовно вказаних доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає їх помилковими з наступних підстав.

Згідно постанови Алеляційного суду Харківської області від 29.11.2016 року по справі № 646/6873/16-п апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто, як таку, що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та особа, яка її подала не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

Отже, на момент прийняття наказу № 91 від 20.01.2017 року у відповідача були всі підстави вважати, що постанова Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року набрала законної сили, а тому в повній мірі мав право посилатися на обставини адміністративного правопорушення вчиненого позивачем, факт існування якого встановлено рішенням суду.

Крім того, слід зазначити, що постанова Алеляційного суду Харківської області 08.02.2017 року не впливає на спірний наказ, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року без змін.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим твердження суду першої інстанції про помилковість доводів позивача, що вчинений ним дисциплінарний проступок та застосована до нього міра покарання є непропорційними.

Так, згідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З характеристики позивача вбачається, що за час служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 зарекомендував себе негативно. За короткий період несення служби в УПП у м. Харкові ДПП траплялись непоодинокі випадки порушення дисципліни, а саме: несвоєчасне попередження свого безпосереднього керівника про травмування у неробочий час. Також 03.06.2016 року перед робочою зміною, знаходячись за кермом свого а/м порушив ПДД та був зупинений патрульною поліцією у м. Харкові. Під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, які були підтверджені довідкою з наркологічного центру. Не завжди працює над підвищенням свого професійного рівня. У службовій діяльності не завжди дотримується вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ України. Не здатний швидко приймати правильні рішення під час виконання службових обов'язків. Стан морально - психологічного клімату у родині на низькому рівні, мають місце конфлікти у сім'ї. Порядок використання і носіння зброї знає. У стройовому відношенні підтягнутий, носіння форменого одягу не порушує, фізично розвинутий добре. Службою в органах внутрішніх справ не дорожить. Дисциплінарних стягнень не має.

При цьому, вірно зазначено судом першої інстанції про те, що при визначенні позивачу дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду завдану авторитету органів поліції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2017р. по справі № 820/782/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 20.04.2017 р.