Справа № 2а/1304/327/12 (1304/3974/12)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2017 р. м. Київ К/800/36385/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на інформаційні звернення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року, -

встановив:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом, у якому просив визнати протиправними дії та бездіяльність виконавчого комітету Львівської міської ради, зобов'язати відповідача надати йому інформацію про усі земельні ділянки комунальної форми власності у межах міста Львова, ненаданих у користування, що можуть бути використані під забудову.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2012 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Львівської міської ради, яка полягала у ненаданні відповіді на інформаційні звернення ОСОБА_4 від 16 січня, 6 лютого та 3 березня 2012 року. Визнано протиправною дію виконавчого комітету Львівської міської ради, яка полягала у неправомірній відмові ОСОБА_4 у наданні публічної інформації про усі земельні ділянки у межах міста Львова, ненадані у користування, що можуть бути використані під забудову. Зобов'язано відповідача письмово надати ОСОБА_4 інформацію про усі земельні ділянки комунальної форми власності у межах міста Львова, ненаданих у користування, що можуть бути використані під забудову. Зобов'язано виконавчий комітет Львівської міської ради в 10-денний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію цього звіту направити позивачеві. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року постанову Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2012 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року та залишити в силі постанову Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2012 року.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 січня 2012 року ОСОБА_4 надіслав на адреси виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління архітектури Львівської міської ради, Головного управління Держкомзему у Львівській області, Управління земельних ресурсів у місті Львові інформаційний запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), в якому просив надати інформацію про усі земельні ділянки комунальної форми власності у межах міста Львова, ненаданих у користування, що можуть бути використані під забудову, для реалізації ним права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; нанести відповідні дані на графічні матеріали (для подальшого долучення цих матеріалів до клопотання з ціллю реалізації ним норми частини 6 статті 118 Земельного кодексу України); надати інформацію про усі земельні ділянки комунальної форми власності, які у період з 1 січня 2005 року до 1 грудня 2011 року безоплатно надавалися у власність громадянам для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із зазначенням їх місця розташування, кадастрового номеру, розміру, тощо; надати відповідь на даний запит у строк не пізніше ніж п'ять робочих днів з дня його отримання, як це встановлено частиною 1 статті 20 Закону № 2939-VI. У разі, якщо задоволення цього запиту на інформацію передбачатиме виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, позивач просив повідомити йому вартість робіт (із доданням розрахунку такої вартості) та зобов'язувався оплатити ці витрати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 відповіді на інформаційний запит не отримав, 6 лютого 2012 року ним скеровано на адресу виконавчого комітету Львівської міської ради повторний запит.

3 березня 2012 року ОСОБА_4 надіслав на адреси виконавчого комітету Львівської міської ради, Головного управління Держкомзему у Львівській області, Управління земельних ресурсів у місті Львові інформаційний запит в порядку Закону № 2939-VI з проханням повідомити чи внесена відповідна інформація (про вільні земельні ділянки, ненадані у користування, що можуть бути використані під забудову) до містобудівного і державного земельного кадастрів та чи створювалася ця інформація взагалі.

Відповідями Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради від 23 січня 2012 року № 2401-3вих-132, Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради від 10 лютого 2012 року № 2403-3вих-476, Управління Держкомзему у місті Львові від 25 січня 2012 року № 40/01-14/265, Головного управління Держкомзему у Львівській області від 23 січня 2012 року № 01-16/3-500 на запит позивача надано відповіді. Судами встановлено, що виконавчим комітетом Львівської міської ради відповіді надано не було.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_4 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що інформація про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову, є публічною, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ (далі - Закон № 3038-VІ) вказана інформація повинна створюватися в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, а тому на таку інформацію та на правовідносини, пов'язані із її поширенням, оприлюдненням, наданням тощо, поширюються норми Закону № 2939-VI, невиконання вимог якого є підставою для зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити відповідні дії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що на час звернення ОСОБА_4 із запитами щодо надання публічної інформації, а також на час отримання ним відповідей інформацією, яка його цікавить володів центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи, а саме: Управління Держкомзему у місті Львові, яке листами від 12 березня 2012 року № 40/01-14/843 та від 25 січня 2012 року № 40/01-14/265 надало відповіді на звернення позивача.

Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, встановлений Законом № 2939-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина 1 статті 1 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно статті 12 Закону № 2939-VI суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (частина 4 статті 13 Закону № 2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина 1 статті 19 Закону № 2939-VI).

Частиною 1 статті 22 цього Закону передбачені виключні випадки відмови у задоволенні запиту розпорядниками інформації.

За приписами статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Згідно частини 5 статті 24 Закону № 3038-VІ спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З огляду на вказані вимоги чинного законодавства, саме виконавчий комітет Львівської міської ради є розпорядником запитуваної інформації, яка за своїм правовим статусом є публічною.

Частиною 5 статті 6 Закону №2939-VI встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач безпідставно не надав ОСОБА_4 інформацію про усі земельні ділянки комунальної форми власності у межах міста Львова, ненаданих у користування, що можуть бути використані під забудову.

За змістом частини 2 статті 15 Закону №2939-VI у разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Однак, як встановлено судами та не заперечується сторонами, на офіційних сайтах відповідача відсутня в повному об'ємі інформація, що підлягає оприлюдненню та оновленню.

З огляду на те, що відповіді по суті поставлених у запиті питань відповідачем не надано, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2012 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року помилково.

Згідно статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2014 року - скасувати.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 14 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на інформаційні звернення - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.