Справа № 808/4231/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м.Київ К/800/12802/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Мороз В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««КЛІОН» звернулося з позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 27 травня 2015 року №504050002/2015/00007/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27 травня 2015 року №504050002/2015/00016.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважав прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправними і необґрунтованими, оскільки митним органом не зазначено, які відомості про митну вартість залишилися неповними чи недостовірними.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року, позов задоволено; визнано протиправними та скасовано рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27 травня 2015 року №504050002/2015/00007/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27 травня 2015 року №504050002/2015/00016.

Рішення суддів першої та апеляційної інстанції мотивовані обґрунтованістю вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, безпідставністю коригування митницею митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Миколаївська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити в повному обсязі.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу, оскільки подані позивачем документи, не містили всіх даних щодо складових митної вартості ввезеного товару, витребувані митним органом додаткові документи подані не в повному обсязі, а тому відповідачем використана наявна в органу Міндоходів і зборів інформація щодо раніше визнаних митних вартостей.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 30 квітня 2015 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (покупець) та PELAGOS P/F, Фарерські острови (продавець), укладено контракт №188F/2015P на поставку свіжозамороженої чи охолодженої риби різних видів та морепродуктів. Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження та доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною контракту.

На виконання умов вказаного контракту позивачем на митну територію України ввезений вантаж - морожена скумбрія ціла. Згідно інвойсу постачальника від 05 травня 2015 №SDA140293 товар постачався за ціною 1,125 доларів США за кг., на умовах FСА Клайпеда, Литва.

25 травня 2015 року з метою митного оформлення товару позивачем до митного органу в електронному вигляді подано митну декларацію МД-2 №504050002/2015/103106 довідковий №714, у якій митна вартість товару визначена з використанням основного методу визначення митої вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у розмірі 466108,46 грн. (23,90 грн. або 1,15 доларів США за 1 кг.), що включає вартість товару згідно рахунків - 457108,46 грн. (21937,50 доларів США х 20,836853 курс), та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України - 9000 грн.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: контракт від 30 квітня 2015 року №188F/2015P; інвойс від 05 травня 2015 року №SDA140293; калькуляція постачальника від 05 травня 2015 року; прайс-лист від 30 квітня 2015 року; міжнародна товарно-транспортна накладна від 13 травня 2015 року №199085; довідка про транспортні витрати б/н від 13 травня 2015 року; ветеринарне свідоцтво від 25 травня 2015 року серії ДРД-00 №934025; сертифікат походження від 05 травня 2015 року №ВС 29029.

З посиланням на виявлення під час здійснення митного контролю у наданих декларантом на підтвердження числових значень складових митної вартості документах розбіжностей та неточностей, а саме: вартість товару, зазначена у інвойсі від 05 травня 2015 року №SDA140293 не відповідає вартості, наведеній у наданій експортній декларації країни відправлення від 13 травня 2015 року №15LTLUB000EK00B6F5; цінова інформація у калькуляції від 05 травня 2015 року, прайс-лист від 30 квітня 2015 року не відповідає умовам п.5.6 контракту №188F/2015 та листа PELAGOS б/н від 26 травня 2015 року; експортну декларацію від 13 травня 2015 року №15LTLUB000EK00B6F5 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, митним органом електронним повідомленням запропоновано декларанту надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти, специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також, декларанта було повідомлено про те, що відповідно до ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

27 травня 2015 року декларантом на вимогу митниці додатково надано: експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 14 травня 2015 року №ОИ-238; лист Запорізької торгово-промислової палати від 18 травня 2015 року №ф.05.6.1/138; експортну декларацію від 13 травня 2015 року №15LTLUB000EK00B6F5; лист постачальника від 26 травня 2015 року з даними бухгалтерського обліку та про відсутність каталогів.

За результатами розгляду наданих декларантом документів, 27 травня 2015 року митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №504050002/2015/000007/2, відповідно до якого митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням другорядного методу (резервного).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується згідно ч.2 ст.58 МК України у зв'язку з тим, що подані документи містять розбіжності та неточності. У зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується. У зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовується. У зв'язку з відсутністю з відсутністю інформації щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільш загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, найближчий до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, зазначених у ст.62 МК України, метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовується. У зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості товарів, надана виробником товарів, що оцінюється, або від його імені та складається із сум, зазначених у ст.63 МК України, метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовується. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів, яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GФТТ) на рівні 1,84 дол.США/кг (ВМД від 19 травня 2015 року №125110008/2015/108254).

Також, 27 травня 2015 року відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №504050002/2015/00016.

З метою випущення товару у вільний обіг 27 травня 2015 року декларантом подано нову ВМД по формі МД-2 №504050002/2015/103186, сплачено митні платежі та надано гарантію в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем, шляхом грошової застави у розмірі 92702,97 грн. (гр. 47 ВМД).

Листом від 10 червня 2015 року №06/02-522 позивачем додатково надано Миколаївській митниці додаткові документи: лист від 10 червня 2015 року №06/02-522; лист постачальника від 10 червня 2015 року про калькуляції; лист експедитора постачальника від 10 червня 2015 року з поясненнями про заповнення експортних декларацій в Литві; договір міжнародного транспортного експедирування від 02 січня 2015 року №2015МЭ/1Т; договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 03 серпня 2011 року №3691 з додатковою угодою від 01 січня 2012 року.

Миколаївська митниця листом від 15 червня 2015 року №2095/10/14-70-25-51 повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення від 27 травня 2015 року №504050002/2015/000007/2 про коригування митної вартості товарів у зв'язку з тим, що документи, які надані для оформлення товару, не містять всіх даних, а заявлені відомості не підтверджено документально, а саме:

- відсутня заявка на виконання перевезення, передбачена п.1.2 договору від 02 січня 2015 року №2015МЭ/1Т;

- відсутня інформація щодо винагороди експедитору і тарифів на перевезення, зазначені у п.2.2 договору від 02 січня 2015 року №2015МЭ/1Т;

- відсутні платіжні документи, що підтверджують вартість транспортно-експедиційних послуг, передбачені п.4.1 договору від 02 січня 2015 року №2015МЭ/1Т;

- відсутня заявка, передбачена п.1.1 договору від 03 серпня 2011 року №3691, яка є невід'ємною частиною зазначеного договору;

- відсутній акт виконаних робіт, передбачений п.6.2 договору від 03 серпня 2011 року №3691;

- відсутні платіжні документи, що підтверджують вартість транспортних послуг, передбачені п.6.4 договору від 03 серпня 2011 року №3691;

- відсутнє документальне підтвердження дійсності договору від 03 серпня 2011 року №3691;

- відсутня інформація щодо витрат, понесених перевізником поза межами митного кордону України на подачу транспортного засобу до місця завантаження, передбачених Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05 лютого 2001 року №65;

- у довідці про транспортні витрати від 13 травня 2015 року ТОВ «СМ Транс» відсутня інформація щодо виділення з ціни вартості транспортних витрат на підставі п.11 ст.58 Митного кодексу України;

- відсутня інформація щодо витрат на розвантаження/навантаження у м.Клайпеда Литва. Згідно Правил Інкотермс-2010 термін FСА («Франко перевізник») означає, що продавець доставить товар, що пройшов митне очищення, у вказане покупцем перевізнику місце. Необхідно зазначити, що вибір місця поставки вплине на зобов'язання по навантаженню і розвантаженню товару на даному місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за відвантаження. Якщо ж поставка здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Місце поставки відрізняється від місця знаходження продавця. Декларантом не надана документальна інформація щодо витрат на навантаження на транспортний засіб в місці поставки Клайпеда Литва;

- відсутня інформація щодо витрат на зберігання на митному складі у м.Клайпеда Литва;

- у висновку експерта від 14 травня 2015 року №ОИ-238 зазначений період визначення ринкової вартості товару до моменту виставлення інвойсу;

- відсутнє документальне підтвердження інформації, наведеної в листі GREEN TRANSPORT від 10 червня 2015 року, щодо заповнення графи 2 експортної митної декларації від 13 травня 2015 року №15LTLUB000EK00B6F5.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що однією з підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару митним органом визначено те, що вартість товару зазначена в інвойсі відрізняється від вартості зазначеної в експортній декларації. Проте, позивачем надано лист експедитора постачальника від 10 червня 2015 року з відповідними поясненнями, що в експортних деклараціях, що оформлюються в Євросоюзі ціни зазначаються в Євро незалежно від валюти інвойсу та пояснив порядок перерахунку доларів США в Євро.

Щодо посилання митного органу на те, що цінова інформація в калькуляції та прайс-листі не відповідає п.5.6 контракту та листа постачальника від 26 травня 2015 року, то позивачем надано лист постачальника від 10 червня 2015 року з поясненнями щодо оформлення калькуляцій.

Стосовно доводів відповідача про неможливість ідентифікувати експортну декларацію з оцінюваним товаром, то як зазначено у листі експедитора постачальника від 10 червня 2015 року, наданого позивачем, в експортних деклараціях крім назви та кількості товару є посилання на інвойс та міжнародну товаротранспортну накладну (в графі 44), що дає можливість повністю ідентифікувати документ до даної партії товару.

На підстави викладеного колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Рішення судів попередніх інстанцій щодо скасування рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правильними та підлягають залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги збігаються з доводами, викладеними у запереченнях проти позову та апеляційній скарзі, досліджувалися судами з наданням їм належної правової оцінки, встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миколаївської митниці ДФС відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді