Справа № 753/15826/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до сержанта поліції інспектор роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Рогоза А.С., лейтенанта поліції інспектор роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Ковалевської О.А., третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до сержанта поліції інспектора роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Рогоза А.С., лейтенанта поліції інспектора роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Ковалевської О.А., третя особа Департамент патрульної поліції, в якому просив: визнати дії інспектора 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві сержанта поліції Рогози А.С. по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, згідно постанови серії ПС2 № 998770 від 17.08. 2016 року, неправомірними; постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. відносно ОСОБА_2 серії ПС2 № 998770 від 17.08. 2016 року скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; визнати дії інспектора 5 роги 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Ковальскої О.А. по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, згідно постанови серії АР № 274026 від 18.08.2016 року, неправомірними; постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2 серії АР № 274026 від 18.08. 2016 року скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано дії інспектора 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві сержанта поліції Рогози А.С. по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, згідно постанови серії ПС2 № 998770 від 17.08. 2016 року, неправомірними; постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. відносно ОСОБА_2 серії ПС2 № 998770 від 17.08. 2016 року скасовано, а справу закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; визнано дії інспектора 5 роги 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Ковальскої О.А. по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, згідно постанови серії АР № 274026 від 18.08.2016 року, неправомірними; постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2 серії АР № 274026 від 18.08. 2016 року скасовано, а справу закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор поліцейський Рогоза А. С. 17 серпня 2016 року виніс постанову серії ПС2 № 998770 про накладення адміністративного стягнення на позивача, яке стосувалося адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме здійснення зупинки ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту і відповідно скоєння правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і як наслідок, позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 грн.

Після винесення вказаної постанови позивач та його дружина і донька, забравши в авто необхідні документи, пішли в консульське бюро, а коли повернулися через півгодини, то автомобіля на місці не було виявлено. Виявивши зникнення авто, позивач почав телефонувати в поліцію. Там уточнивши обставини справи, позивача повідомили, що авто за порушення правил дорожнього руху евакуювали на штрафний майданчик, де його після сплати вартості транспортування можна буде отримати.

18 серпня 2016 року ОСОБА_2 відвідав Управління патрульної поліції у місті Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, щоб уточнити що сталося 17 серпня 2016 року на вул. Еспланадній, 8/10 у м. Києві і відповідно довідатися про причину тимчасового затримання транспортного засобу.

В Управлінні патрульної поліції у місті Києві, після пред'явлення технічного паспорту на автомобіль « BYD » ( номерний знак НОМЕР_2 ), водійського посвідчення та паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_2, через деякий час позивачу було вручено під підпис іншу постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, яке стосувалося адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Друга постанова серії АР № 274026 була датована 18 серпня 2016 pоку, але складена іншим працівником поліції - лейтенантом поліції, інспектором роти № 5 батальйону № 2 Ковалевською О. А., про порушення, ОСОБА_2 ПДР, а саме здійснення зупинки ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту, чим суттєво перешкоджав іншим учасникам руху і відповідно скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та знову мене піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаними постановами та діями представників патрульної поліції звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

У справі « Надточій проти України » Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23 - рп /2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R ( 9 1)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади ( принцип 7 ).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб'єкти владних повноважень обґрунтовують правомірність прийнятих ними рішень.

Оскільки відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятих ними постанов, колегія суддів вважає, що останні підлягають скасуванню, що і було вірно враховано судом першої інстанції при винесені рішення.

Що стосується вимоги позивача в частині закриття провадження по справі, то колегія суддів зазначає, що вона задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідності до ст. 284 КУпАП, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що рішення винесено органом до компетенції якого дана територія не відноситься не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

У зв'язку з викладеним, суд першої інстанції неправомірно задовольнив позов в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року - скасувати в частині закриття справи у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 18.04.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.