Справа № 826/2788/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2788/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача Вінокурова Р.О.,

від відповідача Руденко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автохелп» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автохелп» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 19.11.2015 №43/15/10/26-19/1911/0215 (далі - оскаржувана постанова).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

09 листопада 2015 на підставі вимоги слідчого слідчого управління ГУМВС України в м. Києві Паутова В.О., від 06.10.2015 №12/3-3655 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил товариством з обмеженою відповідальністю «Автохелп», м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 26, назва та місцезнаходження об'єкта будівництва: «Будівництво будівель та споруд (ринок з продажу автозапчастин) на бульв. Івана Лепсе, 26 (26-А) у Солом 'янському районі м. Києва.

В ході перевірки встановлено, що за адресою бульв. Івана Лепсе, 26 (26-А) на земельній ділянці TOB «Автохелп» виконані будівельні роботи, а саме: будівництво двоповерхової адміністративної будівлі, два ряди одноповерхових капітальних торгівельних павільйонів та одноповерхова капітальна будівля невизначеного призначення (відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2.-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» встановлена III категорія складності зазначеного об'єкта).

На час перевірки 03.11.2015 разом з слідчим слідчого управління ГУМВС України в м. Києві Паутовим В.О., у присутності представника TOB «Автохелп» (адвокат Статецький Сергій Леонідович - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3129 від 29.11.2007, який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серія КВ №087558 від 03.11.2015, копія якого наявна в матеріалах справи) документи, які б надавали право на виконання зазначених будівельних робіт відсутні, чим порушено ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також збудовані будівлі та споруди, а саме: двоповерхова адміністративна будівля; два ряди одноповерхових капітальних торгівельних павільйонів експлуатуються, без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами позапланової перевірки ТОВ «Автохелп» складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.11.2015, яким призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 10:00 год. 19.11.2015 (та припис від 09.11.2015 з вимогою з 09.11.2015 заборонити експлуатацію збудованої двоповерхової будівлі та одноповерхових капітальних торгівельних павільйонів (розташованих у двох рядах); у термін до 09.05.2016 усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Оскільки від підпису та отримання примірника акту, припису та протоколу суб'єкт містобудування та його уповноважений представник відмовилися, їх направлено на адресу позивача, зазначену в ЄДРПОУ, рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 09.11.2015 за №10/26-26/0911/02/5-Сл. Вказані документи повернулися адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання», докази чого наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, у разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Таким чином, складені за наслідками перевірки документи вважаються врученими позивачу.

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 19.11.2015 у відношенні позивача винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №43/15/10/26-19/02/5, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 124 020,00 грн. Постанову направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 19.11.2015, однак вона повернулася з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Посилаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови товариство з обмеженою відповідальністю «Автохелп» дізналося при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження при виконанні спірної постанови, та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 19.11.2015 №43/15/10126-19/1911/0215, до позивача застосовано штраф у сумі 124020,00 грн. за порушення вимог містобудівного законодавства, а саме з абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Перевіряючи законність та обґрунтованість вказаної постанови контролюючого органу, колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з п. 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно з п. 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Пунктом 18 Порядку № 553 встановлено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку (п. 19 Порядку № 553).

Відповідно до п. 20 Порядку № 553 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням (п. 21 Порядку № 553).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, перевірка була проведена на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 №976 на виконання вимоги слідчого слідчого управління ГУМВС України в м. Києві Паутова В.О. від 06.10.2015 №12/3-3655 (направлення на проведення позапланової перевірки від 03.11.2015 б/н.)

Перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил товариством з обмеженою відповідальністю «Автохелп», м. Київ, бульв. Івана Лепсе, 26, об'єкта будівництва: «Будівництво будівель та споруд (ринок з продажу автозапчастин) на бульв. Івана Лепсе, 26 (26-А) у Солом 'янському районі м. Києва, була проведена в присутності представника TOB «Автохелп» - адвоката Статецького Сергія Леонідовича, який діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги серія КВ №087558 від 03.11.2015, копія якого долучена відповідачем до матеріалів справи.

Всі документи, складені за насідками перевірки, було направлено на поштову адресу товариства, проте не вручено та повернуто відправнику з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Цим самим спростовуються доводи позивача про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначає Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно з ч. 2 Закону вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат;

Зі змісту вказаної постанови відповідача вбачається, що до позивача застосовано штраф у сумі 124 020,00 грн. за порушення вимог ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Позивачем не надано доказів прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва: «Будівництво будівель та споруд (ринок з продажу автозапчастин) на бульв. Івана Лепсе, 26 (26-А) у Солом 'янському районі м. Києва.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова прийнята контролюючим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Щодо посилань позивача, що на час проведення перевірки діяв мораторій на проведення перевірок контролюючими органами згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» колегія суддів зазначає наступне.

Вищенаведеною нормою встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Вказаний Закон направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства, і за своєю метою та змістом покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковим кодексом України визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті 41 цього Кодексу. Зокрема, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Таким чином, обмеження на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами, встановлений Законом № 71-VІІІ, стосується виключно контролюючих органів, визначених у підпункті 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, до яких відповідач не віднесений.

З огляду на викладене, пункт 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» на спірні правовідносини не поширюється.

Разом з цим, слід зауважити, що законодавцем прийнято два нормативно-правових акти, якими запроваджено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

- Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», згідно з пунктом 8 Прикінцевих положень якого перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З наведеного вбачається, що норми Закону № 76-VІІІ стосуються всіх контролюючих органів, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України, тоді як норми Закону № 71-VІІІ стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, тобто Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, адже критеріями визначення переліку суб'єктів господарювання, на яких такі обмеження не поширюються, є, зокрема, обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності чи імпорт певного виду товарів.

Такі положення вказаних нормативних актів роблять послідовною позицію законодавчого органу, яким в один день прийняті різні за змістом норми щодо одних і тих самих правовідносин, зокрема, щодо обмеження повноважень контролюючих органів у проведенні перевірок суб'єктів господарювання.

Відтак, правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок органами Державної архітектурно-будівельної України, регулювались саме Законом № 76-VIII, а не Законом № 71-VIII, та в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року і закінчились 01 липня 2015 року.

Натомість, спірна перевірка проведена у листопаді 2015 року, тобто не порушує обмеження на проведення перевірок, встановлені Законом № 76-VIII. Крім того, слід враховувати, що перевірка проведена на вимогу слідчого.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автохелп» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 20.04.2017 року

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.