Справа № 552/6570/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р. Справа № 552/6570/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2017р. по справі № 552/6570/16-а

за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5

до Київської районної у м. Полтаві ради третя особа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (надалі по тексту позивачі) звернулися до суду з позовом до Київської районної у м. Полтаві ради (надалі по тексту відповідач), в якому просили суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 28.07.2016 року, яким ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування за адресою: м. Полтава, вул. Сінна,18б, площею 522 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

-зобовязати Київську районну в м. Полтаві раду надати ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність за адресою: м. Полтава, вул. Сінна, 18б, площею 522 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.10.2015 року та додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.04.2016 року за позивачами визнано право спільної часткової власності на індивідуальний житловий будинок, що розташований за адресою м. Полтава, вул. Сінна, 18б.

Позивачі звернулись до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за вказаною вище адресою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з метою подальшого оформлення права власності на земельну ділянку по вул. Сінній, 18б площею 522 кв.м.

Згідно рішення Київської районної у м. Полтаві ради від 28.07.2016 року позивачам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування за адресою: м. Полтава, вул. Сінна, 18б.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивачів оскаржуваним рішенням порушені не були, а тому підстави для визнання його протиправним відсутні.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобовязані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Частиною 2 статті 116 ЗК України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтю 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З аналізу наведених вище приписів Земельного кодексу слідує, що набуття права на земельну ділянку здійснюється шляхом передачі земельної ділянки за рішенням органу місцевого самоврядування у власність або надання її у користування за клопотанням особи, яка зацікавлена у отриманні земельної ділянки. При цьому, порядок вирішення органом місцевого самоврядування питання щодо надання у власність та щодо надання у користування земельної ділянки врегульовано різними нормами ЗК України, отже послідовність дій органу місцевого самоврядування з вирішення вказаного питання залежить від воєвиявлення особи, яка звертається з відповідним клопотанням, отримати земельну ділянку у власність або у користування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до відповідача з заявою про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. Сінній, 18б площею 522 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

При цьому, у заяві про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку в м. Полтаві по вул. Сінній 18б, площею 522 кв.м. не зазначено у власність чи у користування позивачі бажають отримати вказану земельну ділянку, а тому розглядаючи таку заяву відповідач мав з"ясувати бажання позивачів отримати земельну ділянку у власність або користування, оскільки з'ясування таких обставин має значення для прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Згідно рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 28.07.2016 року гр. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що мешкають в м. Полтаві по вул. Сінній, 18б, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування за адресою: м. Полтава, вул. Сінна,18б, площею 522 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, враховуючи рішення Київського районного суду м. Полтави по справі №552/4543/15-ц від 29.10.2015 року.

13.10.2016 року позивачі зверталися до відповідача з заявою в якій вказали, що з рішенням Київської районної в м. Полтаві ради від 28.07.2016 року не погоджуються, оскільки вони мали намір отримати вказану вище земельну ділянку у власність.

Листом №П04-1-14/2548 від 20.10.2016 року відповідача позивачів повідомлено про можливість надання спірної земельної ділянки лише у користування.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтю 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, відмова у наданні земельної ділянки у власність має бути мотивованою та зазначена у рішенні органу місцевого самоврядування.

При цьому, рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 28.07.2016 року не має мотивованої відмови у наданні позивачам спірної земельної ділянки у власність.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до голови Київської районної ради м. Полтави з заявою про бажання бути присутньою на засіданні депутатської ради з розгляду питання про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. Сінній, 18б.

Між тим, матеріали справи не містять доказів, що позивач запрошувалася на засідання ради з розгляду питання про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. Сінній, 18б., чим порушено її право на участь у процесі прийняття рішення.

За таких обставин колегія суддів перевіривши оскаржуване рішення на відповідність приписам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято незаконно, тобто з порушенням приписів ч. 7 ст. 118 ЗК України, необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи, що оспорюване рішення відповідача прийнято всупереч приписам діючого законодавства, а відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку, то колегія суддів приходить до висновку про визнання незаконним рішення прийнятого відповідачем та не знаходить підстав для задоволення вимог позивачів щодо визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування.

Також колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов"язання Київської районної в м. Полтаві ради надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, оскільки відповідачем вказане питання не розглядалося та рішення щодо відмови або задоволення вказаного питання не приймалося, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність у відповідача обовязку повторно переглянути заяву позивачів про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. Сінній, 18б площею 522 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та прийняти вмотивоване рішення з врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення вказаного питання.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції через порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2017р. по справі № 552/6570/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 до Київської районної у м. Полтаві ради третя особа-Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення одинадцятої сесії сьомого скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 28.07.2016 року в частині надання ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування за адресою: м. Полтава, вул. Сінна,18б, площею 522 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобовязати Київську районну в м. Полтаві раду переглянути заяву ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Сінна, 18б, площею 522 кв.м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови виготовлений 18.04.2017 р.