Справа № 521/3493/17
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3493/17
Провадження № 2а/521/181/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Гуревський В.К., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, просила визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №26/р-1 про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги від 27 лютого 2017 року; зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій 22527,50 гривень; присудити з Державного бюджету України на мою, ОСОБА_1, користь понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказала, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси з 2016 року, отримую пенсію за віком, загальний трудовий стаж становить 39 років 11 місяців 19 днів. 24 січня 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення й виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 ч. І «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом від 27 лютого 2017 року №26/Р-1 вона отримала відмову від ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Маліновському районі м. Одеса мотивовану тим, що період роботи лікарем-терапевтом з 01 серпня 1983 року по 25 травня 1988 року, зарахувати для призначення одноразової грошової допомоги немає підстав, оскільки вказаний заклад не був державною або комунальною власністю, а належав Одеській обласній раді курортів профспілок, а, отже, вона не має права на отримання одноразової грошової допомоги. Тобто, відповідно до відповіді ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси підставою для відмови ОСОБА_1 стало те, що до стажу роботи за спеціальністю не було зараховано період роботи у санаторії «Росія», де вона працювала з 01 серпня 1983 року по 25 травня 1988 року, оскільки вказаний заклад, на думку відповідача, не був державною або комунальною власністю, а належав Одеській обласній раді курортів профспілок. Але, відповідно до довідки № 34/1 від 16 листопада 2016 року ТОВ «Глорія Плюс» в період 1983-1988 років санаторій «Росія» був комунальною власністю. Відповідно до довідки ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Малиновського району м. Одеси від 27 лютого 2017 року №26/Р-1 станом на день призначення позивачу пенсії вона складає 2252,75 грн. Отже, сумарний розмір грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» складає 22527,50 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси надав заперечення проти позову.

В своїх запереченнях відповідач посилався на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України В Малиновському районі м. Одеси з 30 вересня 2016 рокута отримує пенсію за віком. Позивам 24 січня 2017 року звернулась до ОСОБА_2 із зверненням №26/Р-1 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п. 7-1- Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV. Проте листом ОСОБА_2 від 07 лютого 2017 №26/Р-1 ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із наступними обставинами.

Відповідну п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-:IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм, виплати цієї допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповіді до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я. Таким, чином, умовою, виплати грошової допомоги є наявність спеціального стажу роботи, а саме: 30 років в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах працівників охорони здоров'я.

Відповідно, до ст. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення_пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно запису №3 у трудовій книжці і позивача з 01 серпня 1983 року її було прийнято на посаду лікаря-терапевта у санаторій «Росія» Одеської ради курортів Профспілок.

Згідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 23 квітня 1960 року №606 Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР санаторій «Росія» було передано Українській республіканській раді профспілок Міністерством охорони здоровя УРСР. Таким чином, у період роботи позивача, санаторій «Росія» перебував у власності профспілок. Тому, в ОСОБА_2 відсутні законні підстави для виплати позивачеві грошової допомоги у розмірі 10 пенсій за віком, оскільки позивач не має 30 років спеціального стажу.

Розгляд справи у скороченому провадженні порушує і право управління на прийняття законного і обґрунтованого судового рішення відповідно до ст. 159 КАС України, ч. 2 ст. 129 Конституції України, так як суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, що виключає можливість надання додаткових пояснень чи доказів сторонами в процесі розгляду справи по суті.

Крім того, у разі оскарження з апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення, апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає, що виключає можливість управління на повний захист своїх прав шляхом касаційного оскарження рішення суду, передбачене п. 6, 8 ст. 129 Конституції України, ст. 13 КАС України.

Таким чином, зважаючи па те, що в випадку з адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління вирішуються, питання про стягнення коштів з Державного бюджету України, враховуючи обмежені соціально-економічні можливості держави, просили прийняти ухвалу про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядається в порядку скороченого провадження без присутності сторін відповідно до ст. 183-2 КАС України. Матеріалів в справі достатньо для ухвалення судового рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси з 2016 року, отримую пенсію за віком, загальний трудовий стаж становить 39 років 11 місяців 19 днів.

24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси з заявою про призначення й виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 ч. І «Прикінцевих Положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 27 лютого 2017 року №26/Р-1, ОСОБА_1 отримала відмову від ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеса, де зазначено, що період роботи лікарем-терапевтом з 01 серпня 1983 року по 25 травня 1988 року, зарахувати для призначення одноразової грошової допомоги немає підстав, оскільки вказаний заклад не був державною або комунальною власністю, а належав Одеській обласній раді курортів профспілок, а отже, ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно із п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві Положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «Е» - «Ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до відповіді ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси підставою для відмови ОСОБА_1 стало те, що до стажу роботи за спеціальністю не було зараховано період роботи у санаторії «Росія», де ОСОБА_1 працювала з 01 серпня 1983 року по 25 травня 1988 року, оскільки вказаний заклад, на думку відповідача, не був державною або комунальною власністю, а належав Одеській обласній раді курортів профспілок.

На підставі довідки № 34/1 від 16 листопада 2016 року ТОВ «Глорія Плюс» в період 1983-1988 років санаторій «Росія» був комунальною власністю відповідно до Архівних книжок-наказів за 1983-1988 років.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Малиновського району м. Одеси від 27 лютого 2017 року №26/Р-1 станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії вона складає 2252,75 грн.

Отже, сумарний розмір грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» складає 22527,50 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем до суду не надано підтвердження сплати судового збору, а тому в цій частині вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 46 Конституції України, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 7-1 ч. І «Прикінцевих Положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 6, 7-9, 11, 71, 94, 99, 158, 160, 162, 163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №26/р-1 про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги від 27 лютого 2017 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій 22527,50 гривень (двадцять дві тисячі п'ятсот двадцять сім грн. 50 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Гуревський В.К.