Справа № 826/1153/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 квітня 2017 року м. Київ № 826/1153/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промислово-фінансовий концерн «Славутич» про визнання незаконними дій, визнання недійсним реєстраційного запису, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1), Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (далі - відповідач 2), за участю третіх осіб - публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - третя особа 1, ПАТ «Акцент-Банк»), Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (далі - третя особа 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промислово-фінансовий концерн «Славутич» (далі - третя особа 3), в якому просить:

визнати незаконними дій відповідача 2 з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» (Український кредитний банк) () на нежитлові приміщення в секції А - 184 кв.м., секціях Б, В - 1132 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1

визнати недійсним реєстраційний запис відповідача 2 з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» () на нежитлові приміщення в секції А - 184 кв.м., секціях Б, В - 1132 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2017 закрито провадження в частині позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до суду з метою захисту свого права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення 1-15 (в літ. «А») загальною площею 161,5 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 що, на його думку, порушено незаконними діями відповідача 2 шляхом реєстрації права власності на зазначені нежитлові приміщення за ПАТ «Акцент-Банк» та здійсненням державної реєстрації права власності у реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві за ПАТ «Акцент-Банк» на ці нежитлові приміщення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 проти позову заперечував та просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у м. Києві з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Представник відповідача 2 проти позову заперечував, зазначивши про те, що Бюро жодним чином не порушило права та законні інтереси позивача, а також вказує на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, передбачений ст.99 КАС України, у зв'язку з чим просив залишити позовну заяву без розгляду.

Представник третьої особи 1 подав письмові пояснення, в яких зазначив, що ПАТ «Акцент-Банк» є єдиним власником спірних нежитлових приміщень, що підтверджується доданими до пояснень документами, а твердження позивача про порушення свого права власності на частину нежитлових приміщень не відповідають дійсності, є необґрунтованими.

Представник третьої особи 1 подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строків звернення до суду.

Представники третіх осіб 2 та 3 в судове засідання не прибули, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог не надали.

З урахуванням вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

У силу вимог частини другої статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є власником нежитлових приміщень 1-15 (літера «А») загальною площею 161,50 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, буд. 39/41.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2014, укладеного між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), остання придбала у ОСОБА_2 нежитлові приміщення №1-15 літ. «А», загальною площею 161,50 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 39/41.

Поряд з цим, позивач вказав на те, що в межах цивільної справи №760/3855/15-ц ПАТ «Акцент-Банк» звернувся з позовом до Солом'янського районного суду міста Києва, в тому числі, до ОСОБА_3 про витребування майна з незаконного володіння та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на те, що відповідно до рішення нотаріуса про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 12825063 від 05.05.2014, саме ПАТ «Акцент-Банк» є власником нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 у багатоповерховому будинку літера «А-20», загальною площею 1090,40 кв.м.

В свою чергу, позивач вважає, що право власності третьої особи 1 на нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1, у багатоповерховому будинку літера «А-20», загальною площею 1090,40 кв.м., зареєстровані відповідачем 2 в порушенням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вбачається, що виникнення та реєстрація права власності на нежитлові приміщення площею 1090,40 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку літ.А-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Акцент-Банк» підтверджується, зокрема, інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 10.04.2014 НЖ-2014 №5938, відповідно до якої згідно з даними Бюро з 1995 року нежитлові приміщення секції А - площею 184 кв.м., секціях Б, В - площею 1132 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані на праві власності за Українським кредитним банком (згідно статутом ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником), актом прийому-передачі нерухомого майна від 31.05.1995 з відміткою про реєстрацію права власності в Бюро технічної інвентаризації 03.07.1995 за №189.

Як встановлено з акту прийому-передачі нерухомого майна від 31.05.1995 на виконання договору про спільну діяльність №2 від 10.07.1994, нежитлові приміщення, в тому числі в секції А - площею 184 кв.м., секціях Б, В - площею 1132 кв.м., які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, були передані Київським політехнічним інститутом у власність Українському кредитному банку.

В подальшому 05 травня 2014 року на підставі вказаного акту прийому-передачі нерухомого майна від 31.05.1995 була проведена державна реєстрація права власності на спірні приміщення за ПАТ «Акцент-Банк» секція «А» по АДРЕСА_1 в м. Києві.

З наявних матеріалів у справі, встановлено, що позивач звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Каримової Неллі Сабіровни, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Каримової Неллі Сабіровни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ПАТ «Акцент-Банк» (з відкриттям розділу), індексний номер 12825063 від 05.05.2014, номер запису про право власності 5551262, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Згідно поданої копії вказаного позову від 26.08.2015 вбачається, що серед додатків до позову позивачем було додано копії правовстановлюючих документів ПАТ «Акцент-Банк» щодо нерухомого майна, а саме копію договору про спільну діяльність №2 від 10.07.1994 та копію акту прийому-передачі нерухомого майна від 31.05.1995.

Окрім того, в межах цієї адміністративної справи позивачем особисто було подано клопотання, копію якого надано третьою особою 1 до матеріалів цієї справи, в якому позивач зазначив щодо строку звернення до адміністративного суду про те, що фактичні обставини реєстрації нерухомого майна за ПАТ «Акцент-Банк» їй стало відомо із позовних документів ПАТ «Акцент-Банк», який подав позов до Солом'янського районного суду міста Києва у справі №760/3855/15-ц, за якою відкрито провадження згідно ухвали від 20 березня 2015 р. Фактично документи по справі отримані ОСОБА_1 наприкінці травня 2015 року, таким чином, передбачений ст.99 КАС України строк на звернення до суду не пропущено.

Тобто, як підтвердив сам позивач, йому стало відомо про обставини реєстрації за ПАТ «Акцент-Банк» вказаного спірного нерухомого майна з травня 2015 року, з цього моменту позивач міг бути обізнаний про порушення його прав та інтересів.

Зазначене також спростовує твердження позивача та його представника щодо початку відліку строку звернення до суду з періоду грудня 2015 року по лютий 2016 року.

Окрім того, третя особа 1, обґрунтовуючи своє клопотання про залишення позовної заяви, вказує на те, що ОСОБА_1 стало відомо, що ПАТ «Акцент-Банк» є власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ще у серпні 2014 року.

В підтвердження цього додано копію витягу з кримінального провадження за №0007209, відкритого за заявою представника ОСОБА_1 до правоохоронних органів 20.08.2014 про вчинення шахрайських дій.

Також, в підтвердження обізнаності позивача та його представника про виникнення та реєстрації права власності на нежитлові приміщення за ПАТ «Акцент-Банк» за адресою: АДРЕСА_1 до матеріалів справи додано копії рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26.12.2013 у справі №760/27749/13-ц, яким вирішено, зокрема, визнано право власності за ОСОБА_5 на нежитлові приміщення № 1-15 літ. «А» по АДРЕСА_1, загальною площею 161,5 кв.м. в місті Києві. Вказане рішення прийнято за відсутності ПАТ «Акцент-Банк» як власника спірного нежитлового приміщення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Акцент-Банк» дізнавшись про наявність такого рішення, як особа, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права та обов'язки, подав апеляційну скаргу на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26.12.2013, яке в подальшому було скасоване в частині рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09.12.2014 №22-ц/796/8832/2014, до якої в підтвердження додало, зокрема, правовстановлюючі документи на спірні нежитлові приміщення, в тому числі щодо реєстрації вказаної нерухомості.

Станом на момент винесення Апеляційним судом міста Києва рішення від 09.12.2014 про скасування рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26.12.2013, ОСОБА_5 здійснив відчуження нежитлових приміщень на користь ТОВ «Софія Київська XI століття». В подальшому відбулося відчуження товариством вказаної нерухомості ОСОБА_6, який, в свою чергу, продав нежитлові приміщення згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2014 ОСОБА_1

Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься копія клопотання, яке було подано представником позивача 02.09.2014 до Апеляційного суду міста Києва по вищевказаній справі, в якому представник позивача просив залучити ОСОБА_1 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та просив надати дозвіл на ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, представник ОСОБА_1 10.02.2015 ознайомлений з матеріалами справи №760/27749/13-ц з правом на зняття копій з матеріалів справи, які містили правовстановлюючі документи ПАТ «Акцент-Банк» на спірну нерухомість.

До того ж, зі змісту рішення Апеляційного суду міста Києва від 09.12.2014 вбачається, що судом апеляційної інстанції встановлювались обставини щодо порушених прав ПАТ «Акцент-Банк», щодо підтвердження права власності на нежитлові приміщення, в тому числі, в секції літ. «А» по АДРЕСА_1 в м. Києві та на підставі яких документів виникло таке право власності.

При цьому, встановлено відповідно до пояснень представника ПАТ «Акцент-Банк» спірні приміщення ні «Українським кредитним банком», ні його правонаступниками у власність інших осіб не передавались.

З огляду на викладене, дослідивши подані документи та матеріали, суд вважає, що як представник позивача, так і позивач про порушення, на їх думку, прав та інтересів ОСОБА_1 як власника приміщення загальною площею 161,50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 були обізнані або повинні були дізнатися про порушення свого права ще з 2014 року.

Окрім того, в лютому 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся з позовом до Солом'янського районного суду міста Києва, в тому числі, до ОСОБА_3 про витребування майна з незаконного володіння та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 тобто з цього моменту позивач міг скористатись правом щодо захисту свого права та оскаржити дії відповідача 2 з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» та відповідно реєстраційного запису, якщо вважає що Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» неправомірно проведено державну реєстрацію права власності на вказану нерухомість за ПАТ «Акцент-Банк».

Проте позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права лише у січні 2016 року, тобто з порушенням строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Вищевказані обставини та наявні докази у справі дають підстави для висновку, що позивачем пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для звернення до суду без поважних причин.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що в адміністративному позові та в ході судового засідання позивачем не наведено обґрунтованих пояснень та належних доказів, які вказували б на існування об'єктивних та незалежних від нього обставин, що зумовили пропуск строку звернення до суду, в той же час, подані документи свідчать про зворотнє.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини другої статті 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з пункту 9 частини першої статті 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які надавали б суду підстави вважати причини пропуску строку звернення з позовом до суду поважними, оскільки у позивача було достатньо часу для реалізації права на судовий захист в такий спосіб, з урахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строків звернення до суду поважними та наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача 2 з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» (Український кредитний банк) () на нежитлові приміщення в секції А - 184 кв.м., секціях Б, В - 1132 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 визнання недійсним реєстраційного запису відповідача 2 з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» () на нежитлові приміщення в секції А - 184 кв.м., секціях Б, В - 1132 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Відтак, клопотання Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про залишення позовної заяви без розгляду підлягаю задоволенню.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промислово-фінансовий концерн «Славутич», про визнання незаконними дій Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» (Український кредитний банк) () на нежитлові приміщення в секції А - 184 кв.м., секціях Б, В - 1132 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 визнання недійсним реєстраційного запису Комунального підприємства Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна з реєстрації права власності за ПАТ «Акцент-Банк» () на нежитлові приміщення в секції А - 184 кв.м., секціях Б, В - 1132 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур