Справа № 821/1810/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1810/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування акта, розрахунку та довідки,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - Укртрансбезпека, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати акт Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 12.10.2016 № 21005 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;

визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 12.10.2016 № 547 до зазначеного акта;

визнати протиправною та скасувати довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.10.2016 року Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що посадовими особами відповідача в жовтні 2016 року виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без виданого Державтоінспекцією дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. За результатами проведення зважування складено оскаржувані документи.

Позивач стверджує, що з розрахунку вбачається невідповідність наведених у ньому параметрів дійсним параметрам та відсутність у вказаних документах даних вимірювання відстані між осями, унаслідок чого відповідач дійшов висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі.

Позивач не погоджується із розрахунком та вважає, його протиправним, оскільки розмір плати за проїзд напряму залежить від пройденого маршруту. Автомобіль пройшов шлях не 500 км, як зазначено при перевірці інспектором, що призвело до неправомірного збільшення плати за проїзд. Контроль транспортного засобу здійснено пересувним обладнанням, яке перебувало на місці проведення контролю не тривалий час, а після його здійснення було згорнуте. Тому, внаслідок перевантаження позивачем частини вантажу на інший автомобіль, працівники відповідача не мали змоги здійснити контрольне зважування транспортного засобу.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (зі змінами) "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування", у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 22 Порядку).

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку).

В пункті 24 Порядку встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Позивач наполягає на тому, що його транспортний засіб внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся.

Розрахунок плати за проїзд позивач вважає хибним, необґрунтованим та протиправним.

Від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на позов, мотивоване тим, що проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача та розрахунок плати за проїзд повністю відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством. Ваги, які використовувались при перевірці, є стаціонарними, пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку. Транспортний засіб позивача не затримувався, оскільки органи Укртрансбезпеки таким повноваженнями не наділені.

В задоволенні позовних відповідач просить відмовити.

Розглядати справу позивач просить за його відсутності, відповідач - в порядку письмового провадження.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюють Закон України від 08.09.2005 № 2862-IV "Про автомобільні дороги", Закон України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух", Закон України від 05.04.2001 № 2344-III "Про автомобільний транспорт", Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (ст. 48 Закону України "Про автомобільні дороги").

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (пункт 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами (тут і далі - в редакції, на час виникнення спірних правовідносин).

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами).

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2016 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, км 203+500 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, модель CF 65220, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За результатами проведеного зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт АПВ № 21005, на підставі яких проведено розрахунок № 547 від 12.10.2016 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд в загальній сумі 1197 євро.

Перевіряючи зазначений розрахунок, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 30 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

За результатами вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 19,400 тонн, навантаження на осі: 1) 5,350 тонн; 2) 13,850 тонн. Відстань перевезення - 700 км (500 км + 200 км).

Враховуючи, що нормативно допустиме навантаження на одиночну вісь 11 тонн, перевищення на одиночну вісь склало - 2,850 тонни (13,850 тонн - 11 тонн), а в процентному відношенні 25,91 %.

Відповідно до п. 31-1 Порядку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Таким чином, розмір плати за проїзд транспортним засобом позивача становить:

(0 євро (Рзм) + 0,57 євро (Рнв) + 0 євро (Рг)) х 700 км (В) х 3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд) = 1197 євро (П)

Отже, суд вважає, що розрахунок плати за проїзд є обґрунтованим та відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

Не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду і посилання позивача на те, що було порушено його право на повторне зважування вже після відвантаження частини вантажу на інший автомобіль, оскільки пересувний ваговий комплекс був згорнутий.

За інформацією відповідача ваговий комплекс є стаціонарним, ваги, розміщені у пункті габаритно-вагового контролю, пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку, що підтверджується паспортом на ваги та свідоцтвом про повірку, копії яких наявні в матеріалах справи.

Позивач, в свою чергу, не надав суду жодних доказів про відвантаження частини вантажу та звернення до відповідача з метою повторного зважування.

Що стосується посилання позивача на те, що автомобіль продовжив рух після проведення габаритно-вагового контролю та встановлення перевищення вагових параметрів, хоча повинен був бути затриманий до внесення плати за проїзд, то відповідач запереченнях зазначив, що за приписами статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затримати транспортний засіб має право працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху; органи Укртрансбезпеки такими повноваженнями не наділені.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування акта від 12.10.2016 № 21005, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 12.10.2016 № 547 до зазначеного акта та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.10.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 3.7