Справа № 808/3457/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2017 рокусправа № 808/3457/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року по справі № 808/3457/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 жовтня 2016 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 135442,00 грн. та донараховано штрафні санкції у сумі 33860,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року позов задоволено повністю.

Вважаючи вказане рішення таким, що прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач фактично продублював зміст акту перевірки та зазначив, що господарські операції між позивачем та ТОВ «ДАМАС ЛОГІСТИК» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, у звязку з чим вважає безпідставно завищеним податковий кредит з податку на додану вартість сформований ФОП ОСОБА_3 по взаємовідносинам з ТОВ «ДАМАС ЛОГІСТИК» за січень-квітень 2015.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити в силі.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що в період з 19.09.2016 року по 23.09.2016 року Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2016 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки №43/08-29-13-04/НОМЕР_1 від 05 жовтня 2016 року (далі - Акт перевірки) (а.с. 11-29). За висновком Акту перевірки встановлено порушення п.п. 14.1.36, 14.1.181, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до:

- заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за червень 2016 року на суму 3136 грн.;

- завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2016 року на 209721 грн.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті, позивачем подано до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області заперечення до акту перевірки № 17/10 від 17 жовтня 2016 року.

За результатами розгляду скарги надано відповідь № 8142/10/09-29-13-04 від 25.10.2016 року, в якій висновки акту № 43/08-29-13-04/НОМЕР_1 від 05 жовтня 2016 року викладно в наступній редакції:

4.1 Перевіркою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 встановлено порушення п.п. 14.1.36, 14.1.181, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2016 року на 135442,00 грн. (а.с. 30-37).

На підставі акту та результатів розгляду заперечень на Акт перевірки Запорізькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області було винесено податкове повідомлення - рішення № від 28 жовтня 2016 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 135442,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 33860,50 грн. (а.с. 9).

Не погоджуючись з цими рішенням, позивач оскаржив його до суду, правомірність винесення якого і є предметом розгляду у даній справі.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримані послуги були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані позивачем на підставі наданих первинних документів, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства та його зобовязаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків, а тому податкове повідомлення-рішення, яким ФОП ОСОБА_3 зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та донараховано штрафні санкції, є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Наявними в матеріалах справи письмовими доказами встановлено, що позивач здійснює діяльність з імпорту продукції, яка поставляється із-за меж України до порту Одеса, а місцем провадження господарської діяльності позивача є м. Запоріжжя.

Позивач уклав генеральний договір від 02 січня 2014 року №02/2014 з ТОВ Дамас Логістік (контрагент), предметом якого є організація перевезень та транспортно-експедиторське обслуговування вантажів позивача (а.с. 60-62). Додатками до договору сторони визначили, що на підставі поданих заявок контрагент зобовязується здійснити роботи повязані з організацією та забезпеченням перевезень вантажу, зокрема: організувати розвантажувально навантажувальні роботи з судна, забезпечити зберігання контейнерів в порту, організувати оформлення документів та інше (а.с. 64, 70, 79, 88, 97, 104, 113, 123, 133, 140, 146, 155, 161).

На підтвердження виконання умов договору та правомірності формування заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість позивачем було надано наступні документи:

- заявки до генерального договору на транспортно-експедиторське обслуговування №02/2014 від 02 січня 2014 року на 23 грудня 2014 року (а.с. 63); на 14 січня 2015 року (а.с. 78), на 19 січня 2015 року (а.с. 87), на 06 лютого 2015 року (а.с. 96), на 06 лютого 2015 року (а.с. 103), на 12 лютого 2015 року (а.с. 112), на 13 березня 2015 року (а.с. 122), на 26 березня 2015 року (а.с. 132), на 26 березня 2015 року (а.с. 139), на 26 березня 2015 року (а.с. 145), на 03 квітня 2015 року (а.с. 154), на 02 квітня 2015 року (а.с. 160);

- рахунок фактуру №ДЛ-0001554 від 14 січня 2015 року (а.с. 65); рахунок фактуру №ДЛ-0001551 від 14 січня 2015 року (а.с. 65); рахунок фактуру №ДЛ-0001568 від 30 січня 2015 року (а.с. 80); рахунок фактуру №ДЛ-0001571 від 05 лютого 2015 року (а.с. 89); рахунок фактуру №ДЛ-0001583 від 20 лютого 2015 року (а.с. 98); рахунок фактуру №ДЛ-0001580 від 20 лютого 2015 року (а.с. 105); рахунок фактуру №ДЛ-0001597 від 25 лютого 2015 року (а.с. 114); рахунок фактуру №ДЛ-0001623 від 31 березня 2015 року (а.с. 124); рахунок фактуру №ДЛ-0001631 від 08 квітня 2015 року (а.с. 134); рахунок фактуру №ДЛ-0001632 від 08 квітня 2015 року (а.с. 141); рахунок фактуру №ДЛ-0001627 від 08 квітня 2015 року (а.с. 147); рахунок фактуру №ДЛ-0001643 від 17 квітня 2015 року (а.с. 156); рахунок фактуру №ДЛ-0001644 від 17 квітня 2015 року (а.с. 162);

- Акт №ДЛ-0001554 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 66); Акт №ДЛ-0001551 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 72); Акт №ДЛ-0001568 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 81); Акт №ДЛ-0001571 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 90); Акт №ДЛ-0001583 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 99); Акт №ДЛ-0001580 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 106); Акт №ДЛ-0001597 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 115); Акт №ДЛ-0001623 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 125); Акт №ДЛ-0001631 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 135); Акт №ДЛ-0001632 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 142); Акт №ДЛ-0001627 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 148); Акт №ДЛ-0001643 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 157); Акт №ДЛ-0001644 здачі прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 163);

- звіт про виконані роботи від 14 січня 2015 року (а.с. 67); звіти про виконані роботи від 30 січня 2015 року (а.с. 73, 82); звіт про виконані роботи від 05 лютого 2015 року (а.с. 91); звіти про виконані роботи від 20 лютого 2015 року (а.с. 100, 107); звіт про виконані роботи від 25 лютого 2015 року (а.с. 116); звіт про виконані роботи від 30 березня 2015 року (а.с. 126); звіти про виконані роботи від 07 квітня 2015 року (а.с. 136, 143, 149); звіти про виконані роботи від 17 квітня 2015 року (а.с. 158, 164);

- податкову накладну №1 від 15 січня 2015 року (а.с. 75); податкову накладну №17 від 31 січня 2015 року (а.с. 66 зворот); податкову накладну №3 від 09 лютого 2015 року (а.с. 94); податкову накладну №12 від 23 лютого 2015 року (а.с. 109 зворот); податкову накладну №17 від 26 лютого 2015 року (а.с. 119 зворот); податкову накладну №15 від 31 березня 2015 року (а.с. 129 зворот); податкову накладну №4 від 10 квітня 2015 року (а.с. 151 зворот); податкову накладну №5 від 17 квітня 2015 року (а.с. 166 зворот);

- платіжне доручення №17 від 15 січня 2015 року (а.с. 77); платіжне доручення №65 від 09 лютого 2015 року (а.с. 86); платіжне доручення №77 від 23 лютого 2015 року (а.с. 111); платіжне доручення №80 від 26 лютого 2015 року (а.с. 121); платіжне доручення №97 від 09 квітня 2015 року (а.с. 131); платіжне доручення №98 від 09 квітня 2015 року (а.с. 153); платіжне доручення №102 від 17 квітня 2015 року (а.с. 168);

- квитанцію №1 від 10 лютого 2015 року про реєстрацію податкової накладної (а.с. 84); квитанцію №1 від 03 березня 2015 року про реєстрацію податкової накладної (а.с. 109); квитанцію №1 від 05 березня 2015 року про реєстрацію податкової накладної (а.с. 119); квитанцію №1 від 09 квітня 2015 року про реєстрацію податкової накладної (а.с. 129); квитанцію №1 від 20 квітня 2015 року про реєстрацію податкової накладної (а.с. 151); квитанцію №1 від 30 квітня 2015 року про реєстрацію податкової накладної (а.с. 166).

Аналіз вказаних документів дає підстави для висновку, що вони оформлені належним чином і їх зміст відображає фактичне придбання позивачем послуг від ТОВ «Дамас Логістік», які безпосередньо повязані із його господарською діяльністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що придбання позивачем товарів (послуг) за вказаним договором підтверджуються вищенаведеними первинними документами, які цілком обєктивно розцінені судом першої інстанції такими, що підтверджують «реальність» вищевказаних господарських операцій.

Крім того, суд першої інстанції цілком вірно виходив з того, що на час здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача був зареєстрованим в установленому законом порядку, відповідав ознакам і поняттю юридичної особи та виступав правоздатним учасником господарського обороту.

Наведені висновки відповідачем не було спростовано ні підчас розгляду справи судом першої інстанції ні під час розгляду апеляційної скарги.

Більш того, за даними офіційного сайту Адміністрації Одеського морського порту ТОВ «Дамас Логістик» зазначений як акредитований експедитор та має дозволи на оформлення та експедирування вантажів в Одеському морському порту.

Посилання відповідача на те, що акти виконаних робіт не можуть бути прийняті як доказ отримання послуг, оскільки не містять інформації щодо використаної кількості людино-годин для їх виконання, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки на підтвердження факту надання послуг було надано також інші документи передбачені законом, які в повній мірі підтверджують «реальність» господарських операцій. Сам зміст наданих послуг розкрито у наданих позивачем звітах про виконанні ТОВ «Дамас Логістик» роботи, які додані до кожного акту здачі-прийняття робіт (а.с. 67, 73, 82, 91, 100, 107, 116, 126, 136, 143, 149, 158, 164), що підписані двома сторонами договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 28 жовтня 2016 року № НОМЕР_2 про зменшення позивачу розміру бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, передбачені статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року по справі № 808/3457/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 21 квітня 2017 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко