Справа № 613/35/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 р. Справа № 613/35/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Чалого І.С.
Суддів: П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Городової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 08.02.2017 по справі № 613/35/17
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання дії та рішення протиправними та зобов`язати вчинити певні дії щодо обчислення, призначення, соціальних виплат та допомоги,
ВСТАНОВИЛА
У січні 2017 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просив визнати протиправним та скасувати п. 2 протоколу №101 від 11.11.2016 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України; визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..." та Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014; зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішити питання щодо визначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК від 12.10.2015) відповідно до 3акону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку "Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року та Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 5 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 30 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 2 протоколу № 101 від 11.11.2016 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України.
Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України N 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути висновок і документи подані ІНФОРМАЦІЯ_4 та вирішити питання щодо визначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (згідно довідки МСЕК № 631971 серії 10 ААВ від 12.10.2015 р.) відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України N 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).
Міністерство оборони України (далі - відповідач) не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 08.02.2017 в частині задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції помилково керується нормами законодавства, що були введені в дію після встановлення позивачу інвалідності та виникнення спірних правовідносин, тобто керується нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" після 01.0.1.2014 року та Порядком № 975, що не можуть бути поширені і застосовані до позивача, через що суд першої інстанції дійшов хибних висновків про наявність у позивача права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та про протиправність дій Міноборони. На момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби, а тому апелянт стверджує про незаконність висновків суду. Крім того, апелянт вказав, що судом не було враховано той факт, що позивачем не було надано копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Також відповідач вважає, що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які проходили строкову військову службу у прикордонних військ колишнього СРСР, має здійснюватися Державною прикордонною службою України.
У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.
Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 18.04.2017 за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , в тому числі приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, де отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок чого в подальшому отримав інвалідність.
Згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ № 631971 від 12.10.2015 року позивачу встановлена друга група інвалідності з 12.10.2015 по 01.11.2017. Огляд проведено повторно(а.с.11).
15.12.2015 відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому II групи інвалідності через поранення, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, на що отримав відмову.
Не погоджуючись із такими діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 року у справі № 820/564/16, яка залишена без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ....
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати у 15-денний строк з дня набрання чинності постанови (рішення) суду всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги....
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На виконання ухвалених судових рішень ІНФОРМАЦІЯ_4 було подано розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України документи та висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги
Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги 11.11.2016 року прийнято рішення /витяг з протоколу №101, п.2 відповідно до якого комісія дійшла висновку про відмову в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з поданням документів не в повному обсязі, а саме: не подано документ про встановлення позивачу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби та документа, який свідчить про обставини поранення та зазначено, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу у Прикордонних військах, здійснюються Державною прикордонною службою України.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством оборони України не надано доказів правомірності своїх дій щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачеві, тому позивач має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомогу як військовослужбовцю, який отримав ІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та здійснюючи перегляд рішення суду першої інстанції на відповідність критеріям законності та обгрунтованості судового рішення, встановленого ст. 159 КАС України в межах доводів апеляційної скарги Міністерства оборони України, колегія суддів виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04.07.2012 № 5040-VI (далі - Закон № 5040-VI), Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Постанова № 975), Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2009 № 499 (далі - Порядок №499) та наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), зареєстрований у Міністерстві юстиції 20.10.2014 року за №1294/26071.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом № 2011-XII.
Згідно статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ст. 23 Законом України № 2011-ХІІ, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Відповідно до статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (преюдиційні обставини).
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Харківський окружний адміністративний суд у постанові від 18.05.2016 по справі № 820/564/16 дійшов висновку про те, що обов`язок по призначенню та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України, оскільки встановлено, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України.
Крім того, вказаним судовим рішенням по справі № 820/564/16 було визнано за ОСОБА_1 право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону № 2011-XII та в порядку, визначеному Постановою № 975, та вказано про обов`язок саме Міністерства Оборони України прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.
Вказані преюдиційні обставини та правові висновки, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили та не скасовано в установленому порядку, в адміністративній справі № 820/564/16, вважаються колегією суддів встановленими та такими, щодо яких надана остаточна правова оцінка.
Таким чином колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині того, що при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватися законодавством, що діяло на день первинного встановлення інвалідності, а саме Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції станом на 16.10.2013 року та Порядком № 499 та, що вирішення питання про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності входить до компетенції Державної прикордонної служби України.
Колегія суддів зазначає, що відповідач не надав ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, що можуть викликати необхідність спростування преюдиційних обставин, встановлених судовими рішеннями по справі № 820/564/16.
Спірним у вказаній справі є правомірність прийнятого рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або внаслідок інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 11.11.2016 (п. 2 протоколу № 101 від 11.11.2016) щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документа про встановлення позивачу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби та документа, який свідчить про обставини поранення .
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції про протиправність та скасування п. 2 протоколу № 101 від 11.11.2016 рішення комісії Міністерства оборони України, колегія суддів вважає протиправною відмову відповідача в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з підстав відсутності документа про встановлення позивачу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби та документа, який свідчить про обставини поранення враховуючи таке.
Процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, врегульована наказом Міноборони № 530.
Відповідно до п. 4.6 Наказу №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами. У разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом; заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка); копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою); копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п.4.8 Наказу №530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні. Рішення про призначення чи відмову у призначені одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п. 4.10 Наказу № 530).
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що прийняття рішення про виплату (призначення) чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є компетенцією комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України.
При цьому всі необхідні документи, передбачені п. 4.7 Наказу № 530, мають бути подані до уповноваженого органу, який здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги ( в контексті розгляду цієї справи - до ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги не має, такий орган повинен надати допомогу в їх отриманні.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 року у справі № 820/564/16 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язано останнього подати у 15-денний строк з дня набрання чинності постанови (рішення) суду всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Таким чином, Харківський обласний військовий комісаріат повинен був надати всі необхідні документи Міністерству оборони України для призначення одноразової грошової допомоги.
Враховуючи вищевикладене, рішення комісії Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні такої допомоги з підстав ненадання всіх необхідних документів розглядається колегією суддів як необґрунтоване, тобто прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та без урахування висновків постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 року у справі № 820/564/16.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, суд не підміняє суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.
За таких обставин, з врахуванням наведених вище положень чинного законодавства України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною та скасування п. 2 протоколу № 101 від 11.11.2016 року комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України та відмови Міністерства Оборони України у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути висновок і документи подані ІНФОРМАЦІЯ_4 та вирішити питання щодо визначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду.
Разом із тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про розподіл судових витрат у справі.
Згідно ч. 1, ч.3, ч.6 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в матеріалах справи відсутні документально підтверджені судові витрати, то відповідно ст. 94 КАС України не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства оборони України в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено порядку стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору на користь державного бюджету або в дохід держави в разі задоволення позову фізичної особи. А тому постанова суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача в дохід держави судового збору підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, серед іншого, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Богодухівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року підлягає скасуванню в частині висновку про розподіл судових витрат. В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 08.02.2017 по справі № 613/35/17 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України судового збору в дохід держави у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).
В іншій частині постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 08.02.2017 по справі № 613/35/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді П`янова Я.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21.04.2017.