Справа № 161/3450/17
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3450/17
Провадження № 2-а/161/530/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону УПП в місті Луцьку ДПП лейтенанта поліції Воронова Ігоря Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №861758 від 19 лютого 2017 року

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що на підставі постанови від 19.02.2017 року інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Луцьку Воронова І.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП на нього було накладено штраф у розмірі 425 грн. Згідно із зазначеною постановою він, 19.02.2017 року, керуючи автомобілем «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 по проспекту Соборності в місті Луцьку, розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9д) ПДР України.

Позивач із постановою від 19.02.2017 року не згідний, оскільки докази його вини відсутні.

Просив визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №861758 від 19.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Позивач в судовому засіданні 05 квітня 2017 року позовні вимоги підтримав та пояснив, що він 19.02.2017 року, керуючи автомобілем «BMW 320 D», номерний знак НОМЕР_2, по проспекту Соборності в місті Луцьку, був зупинений працівником поліції, який склав відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. Вказує, що йому під час винесення постанови не були роз'яснені права, зазначає також, що при складені постанови він просив працівника поліції надати йому докази скоєного правопорушення, однак такі надані не були.

Представник відповідача в судовому засіданні 05 квітня 2017 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП є законною, дійсно ОСОБА_1 19.02.2017 року близько 11 год. 44 хв., керуючи автомобілем «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 по проспекту Соборності в місті Луцьку, був зупинений працівником поліції за розмову по мобільному телефону, що є порушенням п.2.9.д Правил дорожнього руху України. На підтвердження вказаних обставин надав суду диск відеозапису із місця події, а також рапорт складений відповідачем про те, що під час несення служби, здійснюючи патрулювання, він помітив, як ОСОБА_1 розмовляє по мобільному телефону. У рапорті також зазначив, що ОСОБА_1 намагався після зупинки його працівниками поліції покинути місце пригоди, однак повернувся коли побачив, що працівники поліції мають намір здійснювати його переслідування. Крім того, вказав, що ОСОБА_1 відмовився надати для огляду реєстр його дзвінків з мобільного телефону.

В судове засідання 18 квітня 2017 року позивач не прибув, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги зменшив, сторона відповідача в судове засідання не прибула хоча була належним чином повідомлена про дату час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 та ч. 4 та 6 ст. 128 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі зазначеного справу було розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, 05 квітня 2017 року, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР №861758 від 19.02.2017 року, винесеної інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Луцьку Вороновим І.О. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, встановлено що 19.02.2017 року, керуючи автомобілем «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 по проспекту Соборності в місті Луцьку під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 (д Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

При цьому суд повинен враховувати, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв'язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 2.9д Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції на проїжджій частині біля її правого краю по проспекту Соборності в місті Луцьку 19.02.2017 року, що сторонами не заперечується.

В судовому засіданні були оглянуті матеріали відео - фіксації правопорушення надані представником відповідача з яких встановлено, що відповідачу працівниками поліції було повідомлено про те, що причиною його зупинки є те, що він був помічений розмовляючим по мобільному телефону під час керування транспортним засобом. В той же час, позивач попросив працівника поліції пред'явити йому докази вказаного правопорушення, що зроблено не було. Також з відеозапису вбачається, що працівник поліції запропонував позивачу показати реєстр дзвінків з його мобільного телефону. на що останній відповів відмовою, вказавши, що це є його особиста власність.

Позивач заперечив проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення, зазначив, оскільки відсутні показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

З оглянутого в судовому засідання відео правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук зі сторони позивача, не вбачається.

Відповідачем жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які фактичні докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

Крім того суд критично оцінює рапорт інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Луцьк лейтенанта поліції Воронова І.О., оскільки він не може бути доказом вчиненого правопорушення, як складений після винесення оскаржуємого рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та, окрім того, протирічить відео фіксації вчинення позивачем правопорушення.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП лейтенанта поліції Воронова Ігоря Олександровича від 19.02.2017 року № АР № 861758 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.