Справа № 182/7324/16-а(2-а/0182/9/2017)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2017 року справа № 182/7324/16-а(2-а/0182/9/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року у справі №182/7324/16-а(2-а/0182/9/2017) за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила визнати незаконною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії. Зобовязати відповідача здійснити з 01.12.2015 перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», в розмірі 90% від заробітної плати згідно листа управління Державної казначейської служби України у Нікопольському районі Дніпропетровської області №03-53/1135 від 22.11.2016. Виплачувати позивачу пенсію в перерахованому розмірі з 01.12.2015 та виплатити заборгованість, що утворилася з 01.12.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач зазначає, що запроваджені законодавством обмеження не стосуються пенсіонерів, які вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки. Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, що були чинними на момент призначення позивачу пенсії у 2010 році. Та обставина, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до ст..37-1 Закону України «Про державну службу» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції погодився з правовою позицією позивача, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на час призначення пенсії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повному обсязі. Відповідач зазначає, що суд не врахував, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії втратила чинність ст..37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців. Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII, який набрав чинності з 01.05.2016, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у звязку з підвищенням окладів, а форма довідки про складові заробітної плати взагалі виключена.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію державного службовця з 18.10.2005 відповідно Закону України «Про державну службу».

23.11.2016 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у звязку із зростанням з 01.12.2015 заробітної плати працюючих державних службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013. До заяви додано довідку Управління державної казначейської служби України у Нікопольському районі Дніпропетровської області про заробітну плату державним службовцям (а.с.16,19).

Листом від 29.11.2019 № Т-217-1 Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІ з 01.06.2015 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Додатково повідомлено, що надана позивачем довідка від 22.11.2016 не є довідкою про заробітну плату,тому до пенсійної справи не може бути долучена (а.с.21).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову через обовязок відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2015 у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям.

З приводу посилання відповідача в якості підстави для відмови у перерахунку пенсії позивачу на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, апеляційний суд зазначає, що вказана норма Закону стосується лише права на призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів, і не стосується перерахунку раніше призначених пенсій.

Відповідно до вказаної норми у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, п. 5 Прикінцевих положень цього Закону № 213-VIII врегульовано питання призначення пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки в даному випадку предметом позову є не призначення, а перерахунок пенсії позивачу, застосування до спірних правовідносин п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, є безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії орган Пенсійного фонду зобов'язаний вирішувати на підставі правових норм, що діють на час звернення пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.7 ст..21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III від 07.06.2001 пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII (набрав чинності 01.01.2015) статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакції, а саме: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визначені.

Відповідно до п.п.4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка як в ній зазначено, застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції - «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Отже, виходячи з визначеного позивачем предмету спору, апеляційний суд вважає, що постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 (з урахуванням внесених змін) до спірних правовідносин не застосовується.

На момент виникнення спірних правовідносин у звязку з внесенням наведених змін у спеціальному законодавчому акті, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача, - Законі України «Про державну службу», відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Не містять такої підстави і інші норми пенсійного законодавства, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення», який, як зазначено в його преамбулі, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки. А згідно ст.11 цього Закону до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Також не встановлено такої підстави і в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

За правилами ст.5 вказаного Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Отже, в даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до в ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у звязку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працювала позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача не було законних підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 через збільшення заробітної плати працюючих державних службовців з 01.12.2015.

Стосовно посилання позивача на положення Конституції України, зокрема, ч.3 ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст..46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII на час призначення позивачеві пенсії за вислугу років пенсія державним службовцям призначається у відповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

А за правилами статті 37-1 цього Закону перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII встановлена ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умова перерахунку призначених пенсій державним службовцям виключена з 01.01.2015.

При цьому вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обовязковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Також відсутня така правова підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і на час звернення позивача до відповідача з відповідною заявою від 15.11.2016 у зв'язку з внесенням відповідних змін у пенсійному законодавстві, яким врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з огляду на відсутність правової норми, яка б передбачала перерахунок призначеної позивачу пенсії за наведених позивачем обставин, суд вважає, що відповідачем не вчинено будь-яких протиправних дій щодо звуження змісту та обсягу прав позивача.

Висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки ні станом на 01.12.2015, ні на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, чинне законодавство не передбачає права на перерахунок пенсій державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати. Таким чином, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору і відповідно до ст..202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 року у справі №182/7324/16-а скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко