Справа № 636/2100/16-а
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2100/16-а
Провадження №2-а/636/4/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання - Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області від 21 березня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної посади працівників прокуратури відповідно довідки прокуратури Харківської області від 09.03.2016 року №18-243, зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.03.2016 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на підставі довідки прокуратури Харківської області від 09.03.2016 року №18-243, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 60% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівника прокуратури, та здійснити виплати зазначених коштів.

В обґрунтування позову зазначає, що вона перебуває на обліку в Чугуївському об'єднаному УПФ України в Харківській області, як отримувач пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, який працював на посаді прокурора Зміївського району прокуратури Харківської області. Дана пенсія призначена їй відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII у розмірі 60% від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 року (із змінами) вона набула право на підвищення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідним категоріям працівникам прокуратури. Однак на звернення 10.03.2016 року до Чугуївського об'єднаного УПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, рішенням від 21.03.2016 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії, у зв'язку з тим, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, тобто саме працівникам прокуратури, а не пенсія на випадок втрати годувальника, членам його сім'ї і перерахунок пенсії членам сімей прокурора або слідчого, що чинним законодавством не передбачено. ОСОБА_1 вважає, що вказана відмова є протиправною, оскільки пенсія їй була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 11.03.2002 року, то і при перерахунку їй пенсії підлягає застосуванню положення ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 11.03.2002 року, яка діяла на час призначення пенсії. Крім того, зміни, внесені в діюче законодавство, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку (новий порядок не прийнято).

В запереченнях та доповненнях від Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю, зазначено, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії, оскільки положення частини 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, в редакції на момент призначення пенсії - 20.04.2010 року, що визначають право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, до позивача не можуть бути застосовані, оскільки визначають право на перерахунок пенсії саме працівникам прокуратури, а не членам його сім'ї. Також, представник відповідача вказує на порушення норм Закону України «Про прокуратуру» при видачі довідки позивачу для перерахунку пенсії від 09.03.2016 року №18-243, в яку включено фактичні виплати, які отримує працівник прокуратури за відповідною посадою, з якої ОСОБА_2 виходив на пенсію, а не з урахуванням посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років та інших виплат, скоригованих на коефіцієнт загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього за класний чин, яц цього вимагає ч.2, 3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». З 1 січня 2015 року статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції, частиною 21 якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак відповідної постанови Уряду так і не було прийнято. Крім того, в запереченнях представник відповідача вказує на те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до УПФУ з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій вимоги, викладені в позові підтримала та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях.

Вислухавши думку представника відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, провівши аналіз законодавства, регулюючого дані правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чугуївському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, який працював на посаді прокурора Зміївського району прокуратури Харківської області, що не заперечується відповідачем.

Позивач 10.03.2016 року зверталася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Прокуратури Харківської області за №18-243 від 09.03.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, що подається до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про відмову у перерахунку пенсії від 21.03.2016 року - позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на розділ ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, згідно якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру».

Приписи частин дванадцятої, сімнадцятої, дев'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї (частина двадцята). Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Положеннями частин тринадцятої, двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року (в редакції, чинній на час звернення позивача за перерахунком пенсії) передбачено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III «Прикінцеві положення» вказаного Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час виникнення спірних правовідносин позивач мала право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України із січня 2015 року, однак не прийняті до моменту звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії.

Отже, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, заявник не може реалізувати останнє.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, Суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Враховуючи висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, наведені вище обставини розцінюються судом як невиправдане втручання у право заявника.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60 відсотків від середнього заробітку, вказаного у довідці прокуратури Харківської області № 18-243 від 09.03.2016 року, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Також, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13, №21-420а13), від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії останньої в розмірі та порядку, визначеному статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, а відтак приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що Порядок визначення виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії та коригування цих виплат у зв'язку з підвищенням розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин, встановлений частинами 2, 3 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до частини 2 статті 50-1 цього Закону, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 3 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Отже, призначення (перерахунок) пенсії працівникам прокуратури провадиться відповідно до порядку, встановленого наведеними нормами Закону, з урахуванням посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років та інших виплат, скоригованих на коефіцієнт загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. При цьому заробіток для перерахунку пенсії не може перевищувати розміру чинної заробітної плати за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час перерахунку пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що Порядок обчислення розміру виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначений частинами 2 та 3 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» і цей порядок застосовується як при призначенні пенсії, так і при її перерахунку, оскільки частина 17 цієї статті, якою встановлено підстави та порядок перерахунку призначеної пенсії, не передбачає іншого, особливого порядку обчислення розміру цих виплат, відмінного від того, який застосовується при призначенні пенсії. Тобто коригування виплат шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин проводиться як при призначенні пенсії, так і при її перерахунку.

Щодо доводів представника відповідача про те, що з 01.06.2015 року норми Закону України «Про прокуратуру», в тому числі ті, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій прокурорським працівникам, скасовано на підставі Закону № 213-VIII, у зв`язку з чим підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу відсутні, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону № 213 від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Суд наголошує на тому, що в тексті вказаного Закону чітко визначено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. При цьому, право на перерахунок пенсії виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01.06.2015 року перешкоди для перерахунку призначеної пенсії відсутні.

Крім того, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86 Закону.

Таким чином, суд зазначає, що норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.2015 року, тобто після 01.06.2015 року.

Доводи представника відповідача про те, що довідка Прокуратури Харківської області від 09.03.2016 року № 18-243 не відповідає вимогам, встановленим законодавством, суд вважає безпідставним, з огляду на те, що для з'ясування даного питання відповідачу надавалась можливість скористатися своїми повноваженнями, передбаченими Законом України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим розгляд даної адміністративної справи ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2016 року був зупинений для проведення перевірки достовірності її видачі, однак жодного результату суду не надано, а також суд зазначає, що дана довідка не була підставою для відмови у перерахунку пенсії та про неї не зазначено в рішенні Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про відмову у перерахунку пенсії від 21.03.2016 року.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до довідки Прокуратури Харківської області від 09.03.2016 року №18-243, діяв не на підставі, та не у спосіб, що передбачені законодавством та Конституцією України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Чугуївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області від 21 березня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної посади працівників прокуратури відповідно довідки прокуратури Харківської області від 09.03.2016 року №18-243.

Зобов'язати Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.03.2016 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на підставі довідки прокуратури Харківської області від 09.03.2016 року №18-243, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 60% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівника прокуратури, та здійснити виплати зазначених коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С.А. Оболєнська