Справа № 223/446/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дочинець С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року справа №223/446/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів І.А. Васильєвої, Р.Ф. Ханової, розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області на постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 05 січня 2017 року у справі № 223/446/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.06.2016 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області, в якому просив визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні пенсії по втраті годувальника у 2015 році та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з моменту її призначення (а.с. 2-5).

Постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 05 січня 2017 року позовні вимоги задоволені.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника у 2015 році неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, з моменту її призначення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування зазначає, що позивач з 26.01.1993 року по 31.05.1996 року отримувала пенсію по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей. З 01.06.1996 року по 31.03.2010 року отримувала пенсію по втраті годувальника на одну дитину. 11.06.2015 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV. З 10.11.2015 року позивач була переведена з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та застосовано згідно статті 40 Закону № 1058-IV показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Отже, пенсія по втраті годувальника вже вираховувалась з заробітку померлого, здійснювався перерахунок даного виду пенсії та був застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Апелянт зазначає, що, оскільки пенсія у звязку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, то у відповідності до статті 45 Закону № 1058-IV, як попередній вид пенсії, що має братися для розрахунку пенсії по втраті годувальника, слід розуміти саме пенсію, яка вже одного разу призначалась членам сімї померлого годувальника. Враховуючи, що недопустимо двічі здійснювати первинний розрахунок пенсії померлого годувальника, має застосовуватися показник за 2007 рік, що востаннє використовувався при перерахунку пенсії, незалежно від того, скільки членів сімї забажають отримувати пенсію по втраті годувальника, та незалежно від часу звернення за її призначенням.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу сері ІІ-НО № 446633 від 27.08.1977 року, виданим Мар'їнським відділом ЗАГС Донецької області (а.с. 8).

ОСОБА_4 помер 26 січня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії VI-НО № 320185 від 05.02.1993 року, виданим відділом ЗАГС м. Вугледара Донецької області (а.с. 9).

26 січня 1993 року позивач звернувся з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника (а.с. 65).

Крім того, адміністрацією і комітетом профспілки Шахтобудівельне управління № 2 трест «Донецькшахтобуд» також звернулось з поданням про призначення пенсії на випадок втрати годувальника ОСОБА_4 членам сімї, які перебували на утриманні: дружина ОСОБА_3 та двоє дітей (а.с. 62).

Рішенням засідання комісії по призначенню пенсії № 1/27 від 02.04.1993 року, відповідно до розрахунку пенсії, ОСОБА_3 була призначена пенсія по втраті годувальника на двох дітей: 10.05.1978 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 21.10.2002 року, позивач зареєструвала шлюб 21.10.2002 року з ОСОБА_5, у зв'язку з чим змінила прізвище з «Тімошенко» на «Сухань» (а.с. 30).

10.06.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Вугледарі Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 10).

Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області протоколом № 427 від 11.06.2015 року позивачу призначена пенсія за віком в сумі 949,00 грн. (а.с. 11).

10 листопада 2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (а.с. 12).

Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області розпорядженням № 161754 від 16.11.2015 року позивачу призначило пенсію по втраті годувальника в сумі 2199,57 грн. Для обчислення розміру пенсії була врахована заробітна плата померлого за період з 01.01.1991 року по 31.12.1992 року (а.с. 13, 15).

Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області розпорядженням № 161754 від 16.11.2015 року було скориговано показник середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік тому розмір пенсії по втраті годувальника був зменшений до 1074 грн. (а.с.14).

ОСОБА_6 03.12.2015 року звернулась до відповідача з заявою щодо надання розяснення про порядок нарахування їй пенсії по втраті годувальника та повідомити який показник середньої заробітної плати по Україні було застосовано для нарахування пенсії (а.с. 16).

Листом від 11.12.2015 року № 34/С Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області повідомило позивача, що для обчислення пенсії за померлого годувальника ОСОБА_4 враховано заробітну плату за період з 01.01.1991 року по 31.12.1992 року згідно матеріалів пенсійної справи.

Зазначив, що враховується заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені у ст. 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. У даному випадку йдеться про заробітну плату та стаж померлого годувальника. Відповідно застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення його пенсії за 2007 рік (а.с. 15).

Спірне питання у даній справі - за який рік слід застосовувати показник середньої заробітної плати при визначенні розміру пенсії по втраті годувальника.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач вперше звернулась за призначенням їй пенсії у 2015 році, а тому перше розпорядження про призначення їй пенсії по втраті годувальника з урахуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за 2014 рік є правильним і коригуванню не підлягає відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника (далі Закон № 1058).

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Згідно зі статтею 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до статті 37 цього Закону, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв'язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» установити, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність, перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Апелянт вказує на те, що згідно архівної пенсійної справи позивач з 26.01.1993 року вже отримувала пенсію по втраті годувальника за померлого ОСОБА_4 на двох неповнолітніх дітей, яка була призначена та нарахована відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тобто, пенсія у разі втрати годувальника вже назначалась й була розрахована виходячи з заробітної плати померлого. Таким чином, при переведенні з одного виду пенсії на інший обрахунок нової пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а саме: як попередній вид пенсії, що має братися для розрахунку пенсії по втраті годувальника, слід розуміти пенсію, яка вже одного разу назначалась членам сімї померлого годувальника.

Колегія суддів незгодна з зазначеним твердженням апелянта з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням засідання комісії № 1/27 від 02.04.1993 року ОСОБА_3 призначена пенсія по втраті годувальника на двох дітей. У звязку з тим, що діти були неповнолітніми, за призначенням пенсії звернулась їх мати ОСОБА_2

Також, відповідно до статті 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника. Разом з тим, позивач у період з 1976 року по 1995 року працювала. Тобто, позивач не мала права на отримання пенсії по втраті годувальника (а.с. 42-45) .

Таким чином, ОСОБА_2 вперше звернулась за призначенням пенсії за віком 10.06.2015 року, а 10.11.2015 року звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що розпорядження № 161754 від 16.11.2015 року, яким скориговано показник середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік, та розмір пенсії по втраті годувальника зменшений до 1074 грн. є незаконним, а тому позовні вимоги щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні пенсії по втраті годувальника у 2015 році та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з моменту її призначення підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст. ст., 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 05 січня 2017 року у справі № 223/446/16-а залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.А. Васильєва

ОСОБА_7