Справа № 804/291/17
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 р. Справа № 804/291/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,
12 січня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про:
- визнання незаконною бездіяльності Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з питань затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Підгородне;
- зобовязання Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області вчинити дії по розробленню та затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Підгородне.
В обґрунтування позову прокурором зазначено, що у зв'язку з відсутністю затвердженого плану інвентаризації та паспортизації таких об'єктів благоустрою населення як дитячі майданчики, які розташовані на прибудинкових територіях м. Підгородне, підприємства, установи та організації, у яких ці об'єкти благоустрою перебувають на утриманні, не виконують свого обов'язку щодо їх планової інвентаризації та паспортизації відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». З огляду на функціональне призначення дитячих майданчиків невжиття таких заходів може негативно позначитися на загальному стані цих об'єктів благоустрою, що в підсумку може спричинити заподіяння шкоди життю та здоров'ю дітей.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 відкрито провадження у справі № 804/291/17 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 06 лютого 2017 року. Останнє судове засідання відбулось 27.02.2017.
У судове засідання 27.02.2017 прокурор зявився прокурор, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Відповідач надіслав до суду заяву від 27.02.2017, в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, за наслідками вивчення стану дотримання законодавства України щодо благоустрою населених пунктів Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 виявлено, що планова технічна інвентаризація та паспортизація прибудинкових дитячих майданчиків м.Підгородне не проводиться, що негативно впливає на організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд.
Також судом встановлено, що відповідо до рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28.03.2013 №2244-ХХХ/VІ "Про передачу на баланс дитячих майданчиків КП "Експлуатаційна технічна служба" Підгородненської міської ради, Підгороденською міською радою передано на баланс КП «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради майно комунальної власності територіальної громади м. Підгородне, а саме: дитячий майданчик, встановлений біля житлових будинків №3-7, по вул. Геологів та дитячий майданчик, встановлений біля житлового будинку № 3 по вул. Рабочій в порядку, встановленому чинним законодавством.
Між Підгородненською міською радою та КП «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради підписано акт прийому-передачі від 01.08.2013.
Пунктом 5 частини 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено обов`язок підприємств, установ та організацій проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
ОСОБА_2 підприємства "Експлуатаційна технічна служба" Підгородненської міської ради від 07.09.2016 за вих. № 37 повідомлено Першого заступника Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3, що технічна та проектна документація на дитячі майданчики не передавалася.
Також, листом від 22.12.2016 №2545 Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області повідомила Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4, що на балансі міської ради дитячі майданчики відсутні, а також зауважено, що міською радою не розроблялися та не затверджувалися плани інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків.
Означені обставини, на думку прокурора, свідчать про протиправну бездіяльність Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, яка у свою чергу слугує підставою для невжиття підприємствами, установами та організаціями у сфері благоустрою заходів щодо належного утримання обєктів благоустрою (дитячих майданчиків).
Питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради передбачено у статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР). Відповідно до пункту 44 частини першої цієї статті виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у статті 1 Закону України від 6 вересня 2005 року №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.
Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Згідно до частини першої статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.
За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 13 Закону №2807-IV об'єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є території загального користування та прибудинкові території.
Елементами (частинами) об'єктів благоустрою, відповідно до пункту 8 частини першої статті 21 Закону № 2807-IV, є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.
На виконання наведених вище положень статті 18 Закону № 2807-IV Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29 жовтня 2012 року №550 затвердило Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою населених пунктів (далі - Інструкція №550).
Згідно з пунктом 1.3 Інструкції № 550, під паспортизацією об'єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об'єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об'єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об'єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об'єкті благоустрою.
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №550, технічна інвентаризація та паспортизація об'єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно.
Пунктом 1.5 Інструкції №550 передбачено, що технічна інвентаризація об'єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що організацію благоустрою території м. Підгородне повинна забезпечувати Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, до компетенції якої віднесено, зокрема, затвердження правил і заходів благоустрою населеного пункту.
Для підтримання об'єктів благоустрою у належному стані Закон № 2807-IV зобов'язує, зокрема, підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів проводити їх планову інвентаризацію та паспортизацію. Однією з необхідних умов для належного виконання цього обов'язку є наявність затвердженого плану проведення таких заходів з благоустрою населеного пункту.
За змістом наведених вище положень Закону №2807-IV та прийнятої на його виконання Інструкції №550, затвердження планів інвентаризації та паспортизації об'єктів благоустрою м. Підгородне є компетенцією Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.
Проте, як встановлено судом, Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області не затвердила планів інвентаризації та паспортизації таких об'єктів благоустрою як дитячі майданчики, які розміщені на прибудинкових територіях м. Підгородне.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутність затверджених планових заходів щодо інвентаризації об'єктів благоустрою (дитячих майданчиків) свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка у свою чергу слугує підставою для невжиття підприємствами, установами та організаціями у сфері благоустрою заходів щодо належного їх утримання.
Під час розгляду справи відповідач визнав адміністративний позов повністю, про що подав відповідну заяву від 27.02.2017, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини 1 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково.
Частинами 1 та 3 статті 136 КАС України визначено, що відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 112 КАС України передбачено, що у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.
Враховуючи все вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідач визнав адміністративний позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконною бездіяльності Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з питань затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Підгородне та зобовязання вчинити дії по розробленню та затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Підгородне, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 94, 112, 122, 128, 136, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з питань затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Підгородне.
Зобовязати Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області вчинити дії по розробленню та затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячих майданчиків, які розташовані на території м. Підгородне.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1