Справа № 125/410/17
Суддя: Хитрук В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Гоменюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, мотивуючи його тим, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року з 08.12.2009 року отримує пенсію у звязку з втратою годувальника у розмірі 70 % щомісячного довічного грошового утримання померлого чоловіка ОСОБА_3, який мав статус судді у відставці, та помер 19.11.2009 року. Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальники на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Пенсію по втраті годувальника позивачу було призначено відповідно до ч.11 ст.37 Закону України «Про державну службу». Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. Основною визначальною складовою призначеної пенсії є щомісячне довічне грошове утримання судді, яке було призначене ОСОБА_3 при виході у відставку, як судді Барського районного суду, 70 % від якого призначенні позивачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. В усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в тому числі при обчисленні пенсії у зв'язку із втратою годувальника - судді у відставці, залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

28 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області з заявою щодо перерахунку пенсії, додавши довідку Державної судової адміністрації України в Вінницькій області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 07.12.2016 року за №4-35/2016.

04 січня 2017 року Управлінням Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області відмовлено у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії. ОСОБА_1 вважає, що відмова є протиправною та порушує її законні права. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії та зобов'язати Жмеринське обєднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести відповідний перерахунок та виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_3 виходячи з розміру заробітної плати працюючих на відповідній посаді суддів, визначеної Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та з урахуванням довідки Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 07.12.2016 року за №4-35/2016, стягнути витрати по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області ОСОБА_4 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки пенсія судді Панчишину Анатолію Даниловичу призначалася відповідно до Закону України «Про державну службу», а відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата України, Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У звязку з викладеним з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначенні пенсії не перераховуються.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723, з 08.12.2009 року отримує пенсію у звязку з втратою годувальника у розмірі 70 % щомісячного довічного грошового утримання померлого 19.11.2009 року чоловіка ОСОБА_3, який мав статус судді у відставці.

Відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року, судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

ОСОБА_3, як судді у відставці, відповідно до ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року (в редакції, яка діяла на час призначення довічного грошового утримання чоловіка) було призначено звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 (в редакції, яка діяла на час призначення мені пенсії у разі втрати годувальника) передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальники на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 було призначено управлінням Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області відповідно до ч.11 ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення мені пенсії у разі втрати годувальника) було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії.

Отже, основною визначальною складовою призначеної пенсії є щомісячне довічне грошове утримання судді, яке було призначене ОСОБА_3 при виході у відставку, як судді Барського районного суду, 70 % від якого призначенні позивачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 (в редакції, яка діяла на час призначення мені пенсії у разі втрати годувальника).

Після втрати чинності Закону України «Про статус суддів» правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів були урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ.

28 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, яким викладено в новій редакції всі положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-УІ.

Частина ч. 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") передбачала аналогічні положення, що й положення Закону України "Про статус суддів", а саме щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

На даний час, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 року № 1401-УІІІ, правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів з 1 вересня 2016 року урегульовано Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, яким фактично збережено гарантії суддів у відставці, втому числі щодо довічного грошового утримання визначеного Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Таким чином визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання у відсотковому відношенні до заробітної плати (суддівської винагороди) судді, працюючого на відповідній посаді, збережено і в Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, в усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в тому числі при обчисленні пенсії у зв'язку із втратою годувальника - судді у відставці, залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Позивачем отримано в територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Вінницькій області 07.12.2016 року Довідку за №4-35/2016 про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

28 грудня 2016 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області із заявою щодо перерахунку пенсії, додавши довідку Державної судової адміністрації України в Вінницькій області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 07.12.2016 року за №4-35/2016.

04 січня 2017 року Управлінням Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області надано письмову відповідь на заяву про перерахунок пенсії №16/06-28/02, якою відмовлено у задоволенні прохання про перерахунок пенсії. Така відмова мотивована тим, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а тому, за висновками пенсійного фонду, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії, при цьому в Україні гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам державної служби та пенсії по втраті годувальника, що була призначена відповідно до Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 (в редакції, яка діяла на час призначення мені пенсії у разі втрати годувальника), виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. По суті органи Пенсійного фонду України є суб'єктами владних повноважень, а тому, згідно вимог статті 19 Конституції України, вони зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передбачені ж пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213 норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі Законів України "Про державну службу" та "Про судоустрій і статус суддів", свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

З аналізу норм законодавства та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону.

З урахуванням викладеного, при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на час призначення пенсії.

Крім того слід зазначити, що Конституційним Судом України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) 08 червня 2016 року ухвалено рішення № 4-рп/2016, відповідно до резолютивної частини якого вирішено:

1) визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частини третьої ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213- VIII; абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-УІ у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VIII; пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів";

2) Положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453- VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII та положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2. березня 2015 року №213-УІП, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

3) Припинено конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного суду України від 22 січня 2016 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) третього речення абзацу шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ з наступними змінами на підставі пункту 2 статті 45 Закону України "Про Конституційний Суд України" - невідповідність конституційного подання вимогам, передбаченим цим законом;

4) Керуючись частиною другою статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вражає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення:

- частина третя ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ, яка суперечить Конституцїї України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя ст. 141 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-УІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-УІІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі заміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання"; абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої ст. 141 Закону кураїни "про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-УІ у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-УІІІ, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-УІІІ, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-УІІІ, а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку"; не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-УІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Статтею 74 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Пунктом 5 рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року встановлено, що воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними. Відповідно до ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року позивач має право, відповідно до частини третьої ч.3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-У1 до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, на перерахунок та отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника, виходячи з розміру заробітної плати працюючих на відповідній посаді суддів.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-УІ у редакції Закону України № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", якими установлено обмеження рівня матеріального забезпечення суддів у відставці, а також прикінцевими положеннями Закону суттєво порушуються конституційні гарантії суддів, в тому числі і гарантії позивача, а також, вказані норми суперечать засадам Основного Закону України (ст. ст. 8, 21, 22 Конституції України). Крім того, "Прикінцеві положення" Закону носять загальний характер, прийняті під умовами неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах і фактично не скасовують норми ст. 141 спеціального Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З огляду на викладене, у зв'язку із зміною заробітної плати діючим суддям за відповідною посадою, позивачу, як утримувачу пенсії у зв'язку з втратою годувальника (судці у відставці), у відповідності до вимог ч. 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Жмеринське обєднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області зобов'язане провести перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника (судді у відставці), враховуючи зміну щомісячного довічного грошового утримання судді за відповідною посадою на час здійснення перерахунку, що буде належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача, що порушені протиправними діями та рішенням про відмову у перерахунку пенсії.

Згідно довідки Державної судової адміністрації України в Вінницькій області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, видану ОСОБА_1 за чоловіка ОСОБА_3 від 07.12.2016 року за №4-35/2016 заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.12.2016 року, становить 28 800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Суд не погоджується з вимогою позивача про перерахунок пенсії з 01.01.2017 року з огляду на таке.

Основні засади призначення та перерахунку пенсії визначенні Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 пункту 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню з 28.12.2016 року, тобто з моменту звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії.

Такий висновок також міститься в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 22 і 58 Конституції України, Законом України "Про судоустрій і статус суддів", Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.ст. 71, 94, 138, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із втратою годувальника.

Зобов'язати Жмеринське обєднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дня звернення щодо перерахунку пенсії, тобто з 28.12.2016 р., у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_3 виходячи з розміру заробітної плати працюючих на відповідній посаді суддів, визначеної Законом України «Про судоустрій і статус суддів» і постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи із заробітної плати, зазначеної у довідці Державної судової адміністрації України у Вінницькій області від 07.12.2016 року за №4-35/2016.

Стягнути із ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: