Справа № 127/1849/17
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/1849/17
Провадження № 2-а/127/241/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 березня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Вінниці про зобовязання призначити та виплачувати пенсію,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та зобовязання відповідача призначити та виплачувати позивачеві пенсію. Позовні вимоги мотивував тим, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1, 31 серпня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає, що має пільговий стаж роботи в розмірі 32 роки 09 місяців 10 днів, адже в період з 21 листопада 1983 року по 31 серпня 2016 року працював водієм автобуса. Натомість відповідач своїм рішенням від 29 листопада 2016 року відмовив позивачеві у призначенні пенсії, мотивувавши його тим, що адміністрація ПАТ «Автобусний парк», де працював позивач, не надало згоди на проведення зустрічної перевірки. Таке рішення відповідача вважає протиправним. Крім того зазначає, що відповідачеві додатково надавався і наказ від 25 червня 1992 року № 169 «Про підтвердження стажу роботи водія міського пасажирського автомобільного транспорту підприємства», який крім запису у трудовій кгижці підтверджує наявність пільгового стажу роботи. За наведеного просив визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобовязати відповідача призначити та виплачувати позивачеві пенсію з 31 серпня 2016 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2017 року відкрите скорочене провадження по даній справі (а. с. 18). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2017 року, відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України, справа призначена до розгляду за загальними правилами адміністративного судочинства України (а. с. 46).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо його задоволення. В письмових запереченнях на адміністративний позов від 13 лютого 2017 року відповідач зазначив, що позивач 31 серпня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», при цьому надав копію паспорта, трудової книжки, довідку про відсутність відпусток без збереження заробітної плати, довідку про присвоєння РНОКПП, довідку про заробітню плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року та військовий квіток. Згодом, 06 вересня 2016 року позивач додатково надав довідку про особливий характер роботи від 30 серпня 2016 року № 38 ТОВ «Автолінії Поділля» за періоди роботи з 01 вересня 2003 року по дату видачі довідки та довідку від 01 серпня 2016 року № 71 ПАТ «Автобусний парк» за період роботи з 22 вересня 1982 року по 31 серпня 2013 року. Проте довідка №71, за твердженням відповідача, неналежної форми, адже відсутній підпис головного бухгалтера. Згодом, ПАТ «Автобусний парк» повторно надало довідку про особливий характер роботи позивача від 25 жовтня 2016 року № 98. Відповідач намагався здійснити перевірку достовірності видачі довідки від 25 жовтня 2016 року № 98, натомість голова правління ПАТ «Автобусний парк» повідомив про відсутність посадових осіб підприємства. Отже, за відсутності можливості здійснити перевірку достовірності видачі довідки внаслідок чого не підтвердилась наявність у позивача спеціального стажу за Списком №2, відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. Надалі, в грудні 2016 року відповідач таки здійснив зустрічну перевірку довідки від 01 серпня 2016 року № 71, та відповідно до акту встановлено, що документів, які б підтвердили здійснення позивачем перевезення пасажирів на автобусах міського пасажирського транспорту не надано, що додатково підтверджує, на думку відповідача, правомірність прийнятого рішення від 29 листопада 2016 року. За наведеного просив відмовити у задоволенні позову (а. с. 23-25).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що з 1997 року по 2016 рік працювала начальником відділу кадрів ПАТ «Автобусний парк», при цьому зазначив, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві водієм пасажирського транспорту.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що з 1986 року по 1998 рік працював разом із позивачем на підприємстві, при цьому позивач у зазначений період працював на пасажирському автобусі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 31 серпня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а. с. 29). До зазначеної заяви додав військовий квіток, довідку про заробітню плату за період до 01 липня 2000 року, довідку про зміну назви підприємства, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, довідку про відсутність відпусток без збереження заробітної плати, паспорт, трудову книжку, що підтверджується копією розписки повідомлення. Відповідно до зазначеної розписки повідомлення, остання містить зазначення документів, яких недостатньо для призначення пенсії, зокрема виписку з наказу про прийняття на роботу для уточнення запису на стор. 6 трудової книжки, та довідку, що визначає право на пенсію за вислугу років для окремих категорій працівників, які необхідно подати до 01 грудня 2016 року (а. с. 30).

06 вересня 2016 року позивач додатково надав відповідачеві довідку про особливий характер роботи від 30 серпня 2016 року № 38 ТОВ «Автолінії Поділля» за період своєї роботи з 01 вересня 2003 року по дату видачі довідки, відповідно до якої ОСОБА_1 у зазначений період працював в ТОВ «Автолінії Поділля» водієм 1 класу (а. с. 32). Одночасно надана довідка від 01 серпня 2016 року № 71 ПАТ «Автобусний парк», відповідно до якої ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПАТ «Автобусний парк» з 22 вересня 1982 року по 31 вересня 2013 року, виконував перевезення пасажирів на автобусах міського пасажирського транспорту в період з 21 листопада 1983 року по 31 серпня 2003 року. Зазначена довідка підписана головою правління та начальником відділу кадрів (а. с. 33).

Відповідач довідку від 01 серпня 2016 року № 71 ПАТ «Автобусний парк» вважав не належної форми, адже остання не підписана головним бухгалтером. Згодом, ПАТ «Автобусний парк» повторно видало довідку про особливий характер роботи позивача від 25 жовтня 2016 року № 98, відповідно до якої ОСОБА_1 працював в ПАТ «Автобусний парк» в період з 21 листопада 1983 року по 31 серпня 2003 року, характер виконуваних робіт перевезення пасажирів на автобусах міського пасажирського транспорту, за професією, посадою водій автобусів міського пасажирського транспорту, що передбачено п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у зазначений період. Підставою видачі довідки є наказ про прийняття та звільнення з роботи, наказ № 169 від 25 червня 1992 року, картка форма П-2, відомості про заробітню плату за 1982-2003 роки. Довідка також підписана і головним бухгалтером підприємства (а. с. 34).

Саме на підставі вищезазначених документів відповідач приймав оскаржуване рішення, що не заперечується сторонами.

Рішенням відповідача від 29 листопада 2016 року, оформлене протоколом № 10374, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на зазначений вид пенсії. Таке рішення мотивоване тим, що відповідно до довідки від 25 жовтня 2016 року № 98, заявник працював водієм міського пасажирського транспорту, натомість здійснити зустрічну перевірку первинних документів не є можливим, адже ПАТ «Автобусний парк» не надало згоди на її проведення, а тому відсутні підстави для зарахування заявникові спеціального стажу за період роботи з 21 листопада 1983 року по 31 серпня 2003 року. Страховий стаж заявника становить 35 років 09 місяців (а. с. 26-27).

Заявляючи про протиправність рішення відповідача від 29 листопада 2016 року, позивач зазначає про те, що неможливість проведення зустрічної перевірки первинних документів в ПАТ «Автобусний парк» не може позбавляти заявника права на призначення пенсії, адже вважає, що останнім надані всі необхідні документи для призначення пенсії за віком.

Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п'ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої цієї статті.

З аналізу наведеної норми вбачається, що для призначення особі пенсії за віком на пільгових умовах необхідна одночасні наявність таких умов, як досягнення заявником 55 років, загальний стаж його роботи має становити не менше 30 років, стаж його роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) має становити не менше 12 років 06 місяців.

Позивач, звертаючись 31 серпня 2016 року до відповідача із заявою про призначення пенсії, досяг віку 55 років, адже народився 06 серпня 1961 року. Одночасно, станом на 31 липня 2016 року, ОСОБА_1 мав загальний стаж роботи 35 років 09 місяців, що підтверджується розрахунком стажу останнього здійсненого відповідачем (а. с. 28), тобто не менше 30 років, що в свою чергу передбачено нормами чинного законодавства. Вищенаведені обставини не заперечуються сторонами по справі та їх представниками.

Спір між сторонами виник з приводу наявності/відсутності стажу роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), який має становити не менше 12 років 06 місяців, що є необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач стверджує про наявність у нього такого стажу в необхідному розмірі, представник відповідача в свою чергу стверджує про його відсутність.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивача, останній з 22 вересня 1982 року працював в «Вінницькому автотранспортному підприємстві № 30121». Наказом директора від 21 листопада 1983 року № 168 ОСОБА_1 переведений на посаду «водія автобуса третього класу». Трудова книжка позивача містить запис № 7, відповідно до якого наказом від 25 червня 1992 року № 169 підтверджено стаж роботи водієм пасажирського автотранспорту з 21 листопада 1983 року. 31 серпня 2003 року позивач звільнений із зазначеної посади (а. с. 8 зворот). В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що правонаступником «Вінницького автотранспортного підприємства № 30121» є ПАТ «Автобусний парк».

З наведеного вбачається, що запис в трудовій книжці позивача «водій автобуса третього класу» не містить відображення характеру виконуваної роботи позивача, тобто необхідного у даному випадку водія «міського пасажирського автобуса», як то визначено нормами законодавства.

Суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що заявник має подати документ що підтверджує стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії з посиланням на п. 2.4 Порядку надання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 листопада2005 року № 22-1, адже зазначений пунк передбачає подання таких документів у разі призначення пенсії за вислугу років, натомість позивач звертався із заявою про призначення пенсії за віком, а тому таке твердження не ґрунтується на положеннях діючого законодавства. Крім того, зазначений Порядок регламентує подання документів для призначення пенсії за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а позивач звернувся про призначення пенсії за ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, у випадку відсутності в трудовій книжці запису про характер виконуваної роботи, така обставина підтверджується уточнюючою довідкою підприємства.

Як зазначалось вище, така довідка від 25 жовтня 2016 року №98 була надана ПАТ «Автобусний парк» на розгляд відповідачеві, яка в свою чергу містить зазначення періоду роботи, що зараховуються до спеціального стажу (з 21 листопада 1983 року по 31 серпня 2003 року), професія або посада (водій автобусів міського пасажирського транспорту); характер виконуваної роботи (перевезення пасажирів на автобусах міського пасажирського транспорту) та посилання на первинні документи, на підставі яких видана така довідка, одним з яких є наказ від 25 червня 1992 року № 169.

В матеріалах справи міститься копія наказу від 25 червня 1992 року № 169 «Про підтвердження стажу роботи водіїв міського пасажирського автомобільного транспортного підприємства», відповідно до якого, зокрема і ОСОБА_1 зарахований пільговий стаж роботи з 21 листопада 1983 року, як фактично працюючому на міському пасажирському автобусі (а. с. 51-53).

Отже, за наявності вищезазначених документів, суд вважає, що останні підтверджують наявність у позивача стажу роботи водієм міського пасажирського автобуса, тобто характер виконуваної роботи визначеної нормами законодавства, в необхідному розмірі, тобто більше 12 років та 06 місяців. Наявність спеціального стажу в свою чергу підтверджена відповідними документами, що передбачені нормами чинного законодавства.

Щодо періоду роботи позивача з 01 вересня 2003 року по день звернення із заявою про призначення пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивача, останній з 01 вересня 2003 року по теперішній час працює в ВЗАТ «Автолінії Поділля» на посаді «водій-кондуктор» (а. с. 8, зворот, 9).

З наведеного вбачається, що запис в трудовій книжці позивача «водій кондуктор» не містить відображення характеру виконуваної роботи позивача, тобто необхідного у даному випадку водія «міського пасажирського автобуса», як то визначено нормами законодавства.

На підтвердження характеру виконуваної роботи позивачем надано довідку від 30 серпня 2016 року № 38 ТОВ «Автолінії Поділля» за період своєї роботи з 01 вересня 2003 року по дату видачі довідки, відповідно до якої ОСОБА_1 у зазначений період працював в ТОВ «Автолінії Поділля» вдієм 1 класу (а. с. 32).

Як зазначалось вище, у даному випадку підприємство має надати уточнюючу довідку що підтверджує характер виконуваної роботи. Натомість надана довідка від 30 серпня 2016 року не відповідає вимогам визначеним у п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637, а тому суд не вважає, що за наявними документами підтверджується стаж роботи позивача у період 01 вересня 2003 року по 31 серпня 2016 року водієм міського пасажирського автобуса, тобто наявність у останнього спеціального трудового стажу у зазначений період.

Надаючи оцінку рішенню відповідача від 29 листопада 2016 року про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач таку відмову обґрунтував лише неможливістю проведення зустрічної перевірки з ПАТ «Автобусний парк», щодо видачі останнім довідки від 25 жовтня 2016 року №98, яка в свою чергу підтверджує спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 Суд не погоджується із такою мотивацією щодо відмови у призначенні пенсії, адже неможливість відповідачем здійснити свої повноваження, надані йому нормами чинного законодавства, не можуть позбавляти заявника права на призначення та отримання пенсії, тим більш, як встановлено вище, наявні всі обставини, визначені законодавством, для призначення позивачеві такого виду пенсії. Отже прийняте відповідачем рішення від 29 листопада 2016 року суд вважає необґрунтованим та прийняте з порушенням принципу рівності перед законом відносно позивача, адже неможливістю здійснити свої повноваження порушив права ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи щодо задоволення позову, відповідач, крім неможливості проведення зустрічної перевірки, в письмових запереченнях зазначив, що з поданих документів не підтверджено наявність у позивача спеціального стажу роботи за Списком №2. З таким твердженням суд не може погодитись, адже підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 врегульовані положеннями п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», натомість позивач просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах за п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», яким застосування Списку №2 не передбачено. Крім тго, відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а судом навпаки встановлені підстави для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, адже в судовому засіданні встановлені обставини наявності у останнього достатнього пільгового стажу.

Підсумовуючи наведе, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, адже в судовому засіданні встановлено наявність у позивача достатнього пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути здійснені документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записі в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, ст.ст. 2, 7, 18, 70-71, 87, 94, 122, 158-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниця про відмову ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за віком згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниця призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 серпня 2016 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., які підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6