Справа № 750/2843/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2843/17
Провадження № 2-а/750/574/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю представника позивача Гнатюка В.С.,

представника відповідача Андрєєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в :

17.03.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України від 03.02.2017 року №10 в частині повернення на доопрацювання його документів щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язання Міністерства оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. Б пункту 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 01 січня 2014 року та перерахувати на рахунок Чернігівського обласного військового комісаріату суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи для подальшої виплати позивачу; зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги , встановленому п.п. «Б» пункту 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 01 січня 2014 року.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачами порушено вимоги Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, оскільки протиправно відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності III групи.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.
Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що на час встановлення інвалідності позивачу діяла постанова КМУ №499 від 28.05.2008 року, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975, оскільки днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико соціальної експертної комісії. Також представник відповідача у запереченні на позов зазначив, що оскільки позивач проходив військову службу в СРСР, а тому на нього не розповсюджуються положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У надісланих суду запереченнях проти позову представник Чернігівського обласного військового комісаріату проти задоволення вимог до вказаної установи заперечував, оскільки Чернігівський обласний військовий комісаріат не є уповноваженим органом на прийняття рішення щодо призначення чи відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, він лише приймає від позивача визначений пакет документів та направляє його на адресу уповноваженого органу для прийняття відповідного рішення, а після прийняття позитивного рішення про виплату одноразової грошової допомоги та перерахування коштів для виплати одноразової грошової допомоги проводить її виплату особі, якій призначена вищевказана допомога.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 18.10.1986 по 28.05.1988 брав участь у виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан (згідно військового квитка НОМЕР_1 ).
Під час проходження строкової військової служби у республіці Афганістан отримав множинне вогнепальне осколкове поранення, закриту черепно- мозкову травму - контузію головного мозку.
Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського бюро СМЕ від 19.12.2012 року № 1433/Ж, наслідками поранень є шкіряні рубці на чолі справа, в правій тім`яній ділянці та в проекції 7-го міжребір`я по правій середньо-ключичній лінії розмірами 0,4 х 0,1 см., 0,4 х 0,3 см. та 1,1 х 0,7 см., які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (згідно витягу із Протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв).
27.11.2013 позивач пройшов медико-соціальну експертизу, якою йому було визначено ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що свідчить довідка серії АВ № 0128008.
Позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 28 листопада 2014 року.
12.11.2015 року позивач звернувся з заявою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, проте листом № 73 від 11.01.2016 року, військкоматом було повідомлено, що Департамент фінансів Міністерства оборони України не бачить підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги мотивуючи тим, що позивач первинно отримав інвалідність у 2013 році, а тому права на отримання одноразової грошової допомоги не має, так як у зв`язку з внесенням змін з 01 січня 2014 року до ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975) виплата одноразової грошової допомоги передбачена тільки військовослужбовцям та звільненим особам, які отримали первинно інвалідність (поранення, травму, каліцтво) після 01 січня 2014 року.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 року у справі №750/1193/16-а апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу та постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2016 року та апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2016 року задоволено частково. Ухвалу та постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2016 року у даній справі скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 року відповідач на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум приняв рішення, оформлене протоколом №10 від 03.02.2017 року, яким документи ОСОБА_1 повернув на доопрацювання.

Для захисту порушеного права позивач вимушений в черговий раз звернутися до суду, вважаючи своє право порушеним.
Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб виплачується звільненим з військової служби (зборів) особам у зв`язку із інвалідністю, що настала після 01.01.2007.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту огляду МСЕК позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 27.11.2013 з причиною інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що днем виникнення права у позивача на отримання спірної допомоги є день встановлення йому інвалідності, тобто 27.11.2013.

На час подання позивачем заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги, механізм розгляду таких заяв та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Як зазначалось вище та встановлено судом, позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 27.11.2013, а тому має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (далі - Порядок № 499).

Згідно пункту 3 Порядку № 499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);

- копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;

- копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Пунктом 8 ст. 16-3 Закону № 2011 ХІІ в редакції з 01 січня 2014 року встановлено: «Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права». Право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло з дня встановлення інвалідності, а саме з 27 листопада 2013 року.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, у відповідності до частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ.
Пунктами 11 та 13 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Виходячи із аналізу вищезазначених норм права встановлено обов`язок саме Міністерства Оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.
Вказане також підтверджується практикою викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 по справі № 825/1807/15-а.
Отже, згідно положень вищенаведеного нормативно-правового акту, рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовців, приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати.
Матеріалами справи підтверджено, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом до Міністерства оборони України були надані всі документи, визначені пунктом 11 Порядку № 975, для подальшого винесення ним відповідного рішення по одноразовій грошовій допомозі позивача.
Так як в судовому засіданні підтверджено право ОСОБА_1 на одноразову грошову допомогу, а весь пакет документів щодо позивача знаходився у розпорядженні Міністерства оборони України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Міністерства оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату виплати одноразову грошову допомогу позивачу, оскільки вважає таку вимогу передчасною, так як рішення про виплату допомоги приймає саме Міністерство оборони України, а не співвідповідач, а тому Чернігівський обласний військовий комісаріат прав позивача на час розгляду справи судом не порушив.
Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167, 171, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 03.02.2017 року, оформлене протоколом №10 в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя