Справа № 489/1172/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/1172/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора управління Держпраці у Миколаївській області Марченко Ганни Іллівни про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги головному державному інспектору управління Держпраці у Миколаївській області Марченко Ганні Іллівні, а саме визнання протиправними дій щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення № 14-01-133/0017-0019 від 21 грудня 2016 року; визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 14-01-133/0017-0019 від 21 грудня 2016 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2017 року залишено без розгляду поданий адміністративний позов, відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції зроблено безпідставний висновок щодо пропуску позивачем встановленого законом десятиденного строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2016 року, так як позивач дізнався про існування останньої лише після отримання 27 лютого 2017 року постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а тому строк звернення до суду повинен відраховуватися саме зі вказаної дати.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем пропущено встановлений законом 10-денний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як остання винесена 21 грудня 2016 року, а оскаржена 03 березня 2017 року, внаслідок чого зроблено висновок про необхідність залишення без розгляду даного адміністративного позову, згідно ч. 1 ст. 100 КАС України.

З такими висновками не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судовою колегією встановлено, що позивачем 03 березня 2017 року оскаржено постанову головного державного інспектора управління Держпраці у Миколаївській області Марченко Г.І. у справі про адміністративне правопорушення № 14-01-133/0017-0019 від 21 грудня 2016 року, шляхом подання відповідної позовної заяви до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Так, з вищевказаних норм вбачається, що скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення.

При цьому, у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, він може бути поновлений за заявою особи, щодо якої винесено постанову.

В даному випадку, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження відповідної постанови, посилаючись на поважність причин його пропуску, у зв'язку з тим, що про її існування йому стало відомо лише після відкриття виконавчого провадження та отримання 27 лютого 2017 року відповідної постанови.

В свою чергу, судом першої інстанції належним чином доводи позивача в цій частині не перевірено, а як наслідок зроблено передчасний висновок про необхідність залишення без розгляду даного адміністративного позову, з огляду на наступне.

Так, в зібраних матеріалах справи відсутні докази вручення або надсилання позивачу оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, з яких можливо достовірно встановити факт пропуску позивачем відповідного строку звернення до суду.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивач був обізнаний з існуванням оскаржуваної постанови у день її прийняття, так як ним у цей день отримувалось відповідне повідомлення про розгляд його адміністративної справи.

В даному випадку, отримання позивачем повідомлення про час і місце розгляду його адміністративної справи жодним чином не свідчить про обізнаність останнього в порушенні своїх прав, свобод чи інтересів постановою у справі про адміністративне правопорушення, так як його сповіщено лише про можливе прийняття такої постанови.

Більш того, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення може відкласти відповідний розгляд, зокрема, у випадку відсутності доказів завчасного сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не перевірено та не прийнято до уваги вказаних обставин, чим безпідставно позбавлено позивача права на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи допущено порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора управління Держпраці у Миколаївській області Марченко Ганни Іллівни про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло