Справа № 806/928/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову в забезпеченні позову)

12 квітня 2017 року Житомир Справа № 806/928/17

Категорія 11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С. ,

суддів Капинос О.В., Семенюка М.М.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача, представників відповідача та третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про визнання протиправним та скасування наказу

в с т а н о в и в :

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №830/5 від 13.03.2017, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №839 від 19 квітня 2013 року, виданого ОСОБА_1, з виключенням запису щодо його з Публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих.

Позивачем було заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №830/5 від 13.03.2017 - до набрання законної сили рішення адміністративного суду у цій справі. Клопотання мотивоване тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки анулювання свідоцтва позбавляє позивача права на участь у справах про банкрутство як арбітражного керуючого. Тобто, на думку позивача, господарському суду необхідно буде здійснити заходи щодо заміни арбітражного керуючого, що може призвести до позбавлення його засобів до існування, оскільки він втратить роботу.

На підтвердження обставин викладених у клопотанні позивач надав дві ухвали господарського суду Житомирської області згідно яких його усунуто від виконання обовязків ліквідатора.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання позивача.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши докази надані на обґрунтування клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст.117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому числі із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Також суд звертає увагу на те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами; застосований судом захід до забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Зупинення дії оскаржуваного рішення полягає в тому, що на час дії цього способу забезпечення позову положення цього акта не застосовуються до правовідносин. Зупинений акт де-юре вважається не існуючим.

Крім того, суд звертає увагу на те, що забезпечення позову у спосіб, в який просить позивач, заздалегідь, на період розгляду справи, вирішує справу на його користь. Таким чином, задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд фактично ухвалив би рішення без розгляду справи по суті, що є недопустими та вийшов би за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд вважає, що наведені позивачем обставини не свідчать, що захист та відновлення прав позивача, стане неможливим або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат без вжиття таких заходів.

Відтак, підстави для забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №830/5 від 13.03.2017 - до набрання законної сили рішення адміністративного суду у цій справі, відсутні.

Керуючись статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.С. Токарева

Судді О.В.Капинос

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 13 квітня 2017 року.