Справа № 822/569/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/569/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

18 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, третя особа на стороні відповідача - головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України, третя особа на стороні відповідача - головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІ-ї групи та пенсіонером МВС України та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Вказані обставини сторонами не заперечуються.

20.01.2017 року позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою, в якій просив надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області інформацію про зміну у грошовому утриманні позивача для здійснення перерахунку пенсії на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18.11.2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268».

Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, за дорученням МВС України, листом від 16.01.2017 року № 22/6-17зі відмовило позивачу у направленні такої інформації, обґрунтовуючи тим, що факт прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не породжує підстав для проведення перерахунку пенсій особам із числа колишніх працівників внутрішніх справ.

Також, в листі зазначено, що вищезазначену постанову Кабінету Міністрів України не можна розглядати як акт, яким було змінено розмір і види грошового забезпечення для поліцейських (як цього вимагає положення статті 63 Закону), оскільки цим нормативно-правовим актом види і розмір грошового забезпечення поліцейських було встановлено вперше в історії української держави та до цього такої категорії працюючих взагалі не було, а тому для прирівнювання колишніх посад Міністерства внутрішніх справ до існуючих посад працівників Національної поліції України та здійснення перерахунку пенсій пенсіонерам із числа колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які отримують пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на сьогодні достатніх законних підстав немає.

Крім того, позивач звертався до Пенсійного фонду України та ГУ ПФУ у Хмельницькій області із запитами на інформацію, які повідомили позивача про те, що підстав для здійснення перерахунку його пенсії немає, оскільки повідомлення про перерахунок пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ від Міністерства внутрішніх справ України не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

За змістом ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Згідно із п. 2 Порядку № 45, на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Пунктом 3 Порядку № 45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, законодавством України передбачений чіткий порядок, за яким надсилається інформація про зміни у грошовому утриманні та видається довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, які отримують її на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи зазначене, направлення повідомлення Пенсійного фонду України до головних управлінь в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій не носить індивідуального характеру, тобто не стосується виключно однієї особи, а стосується всіх пенсіонерів конкретної категорії і певного часу, і тому суд не може зобов'язати відповідача надіслати інформацію про зміни у грошовому утриманні до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для здійснення перерахунку пенсії виключно ОСОБА_2.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач не допустив бездіяльності в тому, що не надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області інформацію про зміни у грошовому утриманні для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2, оскільки Порядком № 45 не передбачено обов'язок відповідача надсилати таку інформацію щодо однієї конкретно визначеної особи. Крім цього, Пенсійний фонд України не володіє інформацією відносно конкретних пенсіонерів, інформаційні бази та пенсійні справи знаходяться у територіальних пенсійних підрозділах.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судом не встановлена будь-яка протиправність у діях (бездіяльності) відповідача, а тому підстави для зобов'язання його вчиняти дії, про які просить позивач, також відсутні.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.