Справа № 149/612/17
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Калинівський районний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 березня 1993 року його було обрано суддею Хмільницького міського суду Вінницької області і з 2 квітня 1993 року він приступив до виконання своїх обов'язків відповідно до наказу Управління юстиції Вінницької облдержадміністрації № 26 від 26 березня 1993 року. В подальшому він працював на посадах судді, заступника та голови суду до 28 вересня 2016 року. Наказом виконуючого обов'язки голови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 95 від 28 вересня 2016 року на підставі Постанови Верховної Ради України № 1515-VIII від 8 вересня 2016 року його було відраховано зі штату суддів Хмільницького міськрайонного суду в зв'язку із звільненням з посади судді та поданням заяви про відставку.

Відповідно до подання в.о. голови суду від 30 вересня 2016 року про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідки ТУ ДСА в Вінницькій області №4-35/1319 від 30 вересня 2016 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його стаж роботи на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання складає 26 років, 3 місяці і 2 дні, з яких 24 роки 2 місяці 6 днів це робота на посаді судді, 2 роки 26 днів проходження строкової військової служби.

В жовтні 2016 року він подав до управління Пенсійного фонду в місті Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області всі необхідні документи щодо призначення довічного грошового утримання, в тому числі й подання в.о. голови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у додатку з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Управлінням Пенсійного фонду у м.Хмільнику та Хмільницькому районі йому було нараховано та призначено до виплати довічне грошове утримання у розмірі 86% від отримуваної заробітної плати.

15 лютого 2017 року він звернувся до відповідача з письмовим зверненням з приводу зарахування до стажу судді терміну строкової служби в Збройних Силах та призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% (а саме: стаж судді понад 20 років складає - 6 років 3 місяці 2 дні), проте управлінням Пенсійного фонду в м. Хмільнику та Хмільницькому районі була надана відповідь за №8/К-10 від 21.02.2017 р. про відмову з посиланням на те, що відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону № 2453 до стажу роботи на посаді судді не входить служба у збройних силах. Крім того, на момент набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року, Закон України № 2453 в редакції Закону України №193 від 12.02.2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять норми, якою передбачено зарахування в стаж роботи на посаді судді військової служби.

Вважає протиправною відмову відповідача у зарахуванні до його стажу судді терміну строкової служби в Збройних Силах з 16.10.1982 р. по 12.11.1984 р. - 2 роки 26 днів. Тому звернувся в суд з даним позовом.

06.04.20107 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить зобов'язати Хмільницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області подати до суду у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача на підставі довіреності Галуша П.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів наведених у запереченні. Просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в зв'язку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача Галуші П.В., дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 26 березня 1993 року ОСОБА_1 було обрано суддею Хмільницького міського суду Вінницької області і з 2 квітня 1993 року він приступив до виконання своїх обов'язків відповідно до наказу Управління юстиції Вінницької облдержадміністрації № 26 від 26 березня 1993 року. В подальшому позивач працював на посадах судді, заступника та голови суду до 28 вересня 2016 року. Наказом виконуючого обов'язки голови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області № 95 від 28 вересня 2016 року на підставі Постанови Верховної Ради України № 1515-VIII від 8 вересня 2016 року ОСОБА_1 було відраховано зі штату суддів Хмільницького міськрайонного суду в зв'язку із звільненням з посади судді та поданням заяви про відставку.

Відповідно до подання в.о. голови суду від 30 вересня 2016 року про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідки ТУ ДСА в Вінницькій області №4-35/1319 від 30 вересня 2016 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання складає 26 років, 3 місяці і 2 дні, з яких 24 роки 2 місяці 6 днів це робота на посаді судді, 2 роки 26 днів проходження строкової військової служби.

В жовтні 2016 року позивач подав до управління Пенсійного фонду в місті Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області всі необхідні документи щодо призначення довічного грошового утримання, в тому числі й подання в.о. голови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у додатку з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Управлінням Пенсійного фонду у м.Хмільнику та Хмільницькому районі йому було нараховано та призначено до виплати довічне грошове утримання у розмірі 86% від отримуваної заробітної плати.

15 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовим зверненням з приводу зарахування до стажу судді терміну строкової служби в Збройних Силах та призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% (а саме: стаж судді понад 20 років складає - 6 років 3 місяці 2 дні), проте управлінням Пенсійного фонду в м. Хмільнику та Хмільницькому районі була надана відповідь за №8/К-10 від 21.02.2017 р. про відмову з посиланням на те, що відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону № 2453 до стажу роботи на посаді судді не входить служба у збройних силах. Крім того, на момент набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року, Закон України № 2453 в редакції Закону України №193 від 12.02.2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд» не містять норми, якою передбачено зарахування в стаж роботи на посаді судді військової служби.

Відповідно до записів військового квитка серії НЧ №1847271 в період з 16.10.1982 р. по 12.11.1984 р. (2 роки 26 днів) позивач проходив строкову службу.

У відповідності до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 р. № 2862-XII «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

Указом Президента України, від 10.07.1995, № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" було встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З 03.10.2010 року введено в дію Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI, що був чинним на час звільнення позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби.

Згідно ч.1 ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на зазначене, до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби з 16.10.1982 р. по 12.11.1984 р. - 2 роки 26 днів, з урахуванням врахованого відповідачем суддівського стажу 23 роки 5 місяців та 26 днів, загальний стаж судді складає - 25 років 6 місяців та 22 дні, що перевищує 25 років, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90, а не 86 відсотків заробітної плати працюючого судді.

Таким чином відмова службових осіб Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести позивачу перерахунок довічного грошового утримання являється незаконною.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання дeлегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх заперечень, тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає до задоволення.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 94 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, враховуючи, що відповідно до п.18 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема Пенсійний фонд України та його органи .

Оскільки судом першої інстанції адміністративний позов задоволено повністю, а позовна заява містить вимогу немайнового характеру, то понесені позивачем судові витрати в сумі 640 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 46, 55, 56, 58, 126 Конституції України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ, ст.ст. 2, 6-11, 14, 72, 94, 99, 158 - 163, 167, 267 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області протиправними в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в меншому розмірі, без урахування календарного періоду проходження строкової військової служби.

Зобов'язати Хмільницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботу на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби-2 роки 26 днів.

Зобов'язати Хмільницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити з 29.09.2016 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Хмільницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області подати до суду у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Калинівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: