Справа № 415/5191/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Калмикова Ю.О.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року справа № 415/5191/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 415/5191/16-а за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжне рядового поліції ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до Інспектора патрульної поліції роти № 1 УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжне рядового поліції ОСОБА_5 (далі - відповідач), в якому просив: дії інспектора патрульної поліції першої роти першого взводу батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції ОСОБА_5 стосовно винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 034357 від 07.09.2016 року відносно ОСОБА_3, щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень - визнати протиправними та постанову інспектора патрульної поліції першої роти першого взводу батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції ОСОБА_5 серії АР № 034357 від 07.09.2016 року скасувати повністю, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 1-4).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 415/5191/16-а у задоволенні адміністративного позову було відмовлено (а.с. 75-79).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 82-86).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 034357 від 07.09.2016 р., особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Mitsubisi Outlander номерний знак НОМЕР_1 07 вересня 2016 року о 18 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійський зупинив транспортний засіб ближче 10 метрів, а саме: 7 метрів від дорожньої розмітки 1.14.1 та дорожнього знаку 5.35.2, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з скаргою від 13.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування серії АР № 034357 від 07.09.2016 року.

Згідно з відповіддю вих. № 1605/111/36/01-1622 від 22 вересня 2016 року, наданої УПП в міста Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, порушень норм чинного законодавства в діях посадової особи ОСОБА_5 при винесенні постанови на місці вчинення правопорушення, не встановлено.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення від 07.09.2016 року, посилаючись на те, що порушень Правил дорожнього руху він не допускав.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем надано докази того, що прийняте ним рішення є правомірним, на думку колегії суддів, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за наявності належних доказів, врахувавши при цьому пояснення водія, що знайшли своє відображення на відеозапису правопорушення.

Відповідач надав заперечення на позовну заяву, якими доводи позивача спростував, бо відповідно до п. 1.10 ПДР України (пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позичаються дорожніми знаками 535.1.-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами, тут чітко через кому окремо вказано, які можуть бути ознаки пішохідної розмітки, тобто відсутність знака, але наявність пішохідної розмітки не виключає що це не є пішохідним переходом і навпаки.

Відповідно до п. 8.5 ПДР України: дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п. 8.5.-1 ПДР України дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновлено, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки, відповідно до п. 8.1 ДПР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Колегія суддів звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно з текстом вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшла висновку, що дії інспектора патрульної поліції є правомірними, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 415/5191/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 415/5191/16-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

Г.М. Міронова