Справа № 825/495/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/495/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2017 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної ради (далі Чернігівська ОР) та, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незатвердження в програму енергозбереження Чернігівської ОР винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання);

- осудити бездіяльність відповідача та зобовязати його додатково затвердити та включити в програму енергозбереження Чернігівської ОР винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання);

- стягнути з відповідача кошти авторам винаходів за моральні інтереси в сумі 640 000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач, як фізична особа - винахідник, має власні винаходи, на основі яких був розроблений проект «Мобільного комплексу по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)».

Керуючись ст. 54 Конституції України він, в різний час, неодноразово звертався до Чернігівської обласної державної адміністрації за захистом інтелектуальної власності, його авторських прав, моральних і матеріальних інтересів. Всі звернення були переадресовані до Департаменту ЖКГ Чернігівської ОДА (раніше Головного управління ЖКГ), який через відсутність технічно обізнаних спеціалістів по роботі із винаходами, надсилав бюрократичні відписки з різною негативною мотивацією. Зазначив, що головним лейтмотивом фігурувала причина: відсутність коштів і процедурні питання.

Голова обласної ради ОСОБА_4 підписав розпорядження № 29 «Про створення робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1І.» на чолі із заступником голови обласної ради - ОСОБА_5 На протязі одного року ця робоча група не задовольнила конституційних прав позивача, про що спочатку його інформував заступник голови Чернігівської ОР (07.12.2016), а потім і голова обласної ради ОСОБА_4 (31.01.2017).

Однак, тема «Мобільні комплекси по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» підкріплена патентами, які не потребують будь-яких допоміжних висновків та дозволів, як високотехнологічні інструменти що готові для продажу, тобто висновки по ним уже зробили відповідні державні патентні спеціалісти і підкріпили їх високотехнологічними патентами, - для втілення в життя.

Враховуючи наведене вважає, що відповідач не проявив політичну волю та не включив в обласну програму енергозбереження винаходів по проекту «Мобільні комплекси по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів), чим посягнув на його права і свободи, честь і гідність, суттєво погіршив матеріальний та моральний стан позивача, та наніс непоправної шкоди Україні.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що з метою розгляду звернення позивача головою Чернігівської ОР було прийнято розпорядження «Про створення робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1І». На засіданнях робочої групи розглядалися перспективи застосування винаходів ОСОБА_1 Під час здійснення своєї діяльності робоча група направляла листи до компетентних органів державної влади та профільних підприємств з метою отримання відповіді стосовно запровадження у життя винаходів позивача. На останньому засіданні було вирішено, що в робочої групи відсутні дозволені законом важелі впливу для впровадження вказаних винаходів і вона припиняє свою діяльність. Про вказане рішення ОСОБА_1 було повідомлено листом.

Враховуючи наведене зазначив, що своїми діями чи бездіяльністю відповідач не заподіяв і не міг заподіяти позивачу жодної із форм моральної шкоди. Також вважає, що у позовній заяві жодним чином не наведено фактів заподіяння Чернігівською ОР моральної шкоди ОСОБА_1

Крім того, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено делегування повноважень з підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань, саме обласним державним адміністраціям. Чинним законодавством України за Чернігівською ОР не закріплено обовязку щодо розробки або внесення пропозицій до вищезазначених програм.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, з таких підстав.

ОСОБА_1, як фізична особа - винахідник, має власні винаходи, зокрема: авторское свидетельство и описание к изобретению № 623649 «Способ брикетирования сыпучих материалов (публикация: Бюллетень № 34 от 15.09.1978); авторское свидетельство и описание к изобретению № 1755947А1 «Способ очистки сыпучих материалов и устройство для его осуществления (публикация: Бюллетень № 31 от 23.08.1992); Деклараційний патент та опис на винахід № 44155 «Спосіб сушіння сипучого матеріалу і пристрій для його здійснення» (публікація: Бюлетень № 1 від 15.01.2002); Деклараційний патент та опис на корисну модель № 3082 «Прес штемпельний «Могутній гном» (публікація: Бюлетень № 10 від 15.10.2004); Деклараційний патент та опис на корисну модель № 5370 «Поворотний гідро двигун «Гідравлічне Коромисло» (з-ка № 2004 від 16.04.2004; публікація: Бюлетень № 3 від 15.03.2005); Деклараційний патент та опис на корисну модель № 8916 «Чотириланцюговий шарнірний кривошипно-коромисловий механізм» (публікація: Бюлетень № 8 від 15.08.2005); Диплом лауреата обласного конкурсу «Краща науково-технічна розробка регіону» за науково-технічну розробку «Пристрій для сушіння деревини В.І. ОСОБА_1»; Диплом лауреата обласного конкурсу «Краща науково-технічна розробка регіону» за науково-технічну розробку «КВІ-прес «ШУСТРИК» (а.с. 13-22).

Судом встановлено, що на основі цих винаходів ОСОБА_1 був розроблений проект «Мобільного комплексу по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» (а.с. 108-135).

В грудні 2015 року позивачем було подано голові Чернігівської ОР звернення, зареєстровані 21.12.2016 за № К-24 та 11.02.2016 за № К-24, у яких ОСОБА_1 просив включити свої винаходи до обласного плану енергозбереження з ціллю підкріпити їх відповідним фінансуванням (а.с. 62, 63).

Листом від 22.12.2015 № К-234-09/1-02 відповідач направив звернення ОСОБА_1 від 15.12.2015 на адресу Голови постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, транспорту та інфраструктури Чернігівської обласної ради ОСОБА_6 (а.с. 64).

Постійна комісія з питань житлово-комунального господарства, транспорту та інфраструктури Чернігівської обласної ради листом від 30.12.2015 № 04-10/1646 зазначила про важливість для області питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 15.12.2015, та запропонувала Чернігівській обласній державній адміністрації розглянути надані пропозиції та долучити їх до існуючих програм щодо енергозбереження та енергоефективності області (а.с. 65).

На виконання листа Постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, транспорту та інфраструктури Чернігівської ОР від 30.12.2015 № 04-10/1646 Департамент житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації листом від 25.01.2016 № 01-08/183 повідомив ОСОБА_1 та Чернігівську ОР про те, що залучення бюджетних коштів на фінансування технології, яка не пройшла випробування в промислових масштабах та не має технічної документації на виготовлення неможливе; та одночасно запропонував позивачу встановити взаємовигідні відносини з підприємствами, які в змозі надати дійсну допомогу у впровадженні його винаходів та технічних новацій. Також, для проведення всебічного експертного аналізу пропозицій стосовно звалищ твердих побутових відходів та фекальних відстійників, повідомлено, що необхідно розроблення робочих проектних рішень на підставі запропонованих технологічних схем (а.с. 66-67).

27.01.2016 на третій сесії Чернігівської ОР сьомого скликання рішенням № 3-3/VІІ затверджена Програма стимулювання до запровадження енергоефективних заходів населення, обєднань співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельних кооперативів Чернігівської області на 2016-2017 роки, схвалена розпорядженням голови обласної державної адміністрації 18.01.016 № 19 (а.с. 44-57).

З метою розгляду звернення ОСОБА_1 від 15.12.2015, керуючись ч. 7 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», головою Чернігівської ОР прийнято розпорядження від 22.02.2016 № 29 «Про створення робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1І.» (а.с. 70).

21.09.2016, на виконання протокольного доручення президії Чернігівської обласної ради від 26.07.2016 № 01-05/1038, Департаментом житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації повідомлено Чернігівську обласну раду, що єдиним шляхом сприяння позивачу у реалізації технічних інновацій є співпраця з підприємствами інвесторами, у тому числі місцевого рівні, які мають змогу виділяти кошти. Крім того, по винаходу «Мобільний комплекс по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ» зазначено, що він на даний час не має розроблених промислових зразків та не пройшов випробування в промислових масштабах. Також, для його виробництва необхідні значні кошти, які відсутні в обласному бюджеті (а.с. 77, 78-79).

24.10.2016, на другому засіданні робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1, вирішено про необхідність зібрання додаткової інформації від Департаменту економічного розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (протокол засідання робочої групи від 24.10.2016 № 2) (а.с. 80-81).

23.11.2016 робочою групою з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1 прийнято рішення про те, що залучення бюджетних коштів для апробації та втілення у життя винаходів на даний час неможливе і єдиним шляхом впровадження у життя винаходів є співпраця з підприємствами-інвесторами; запропоновано ОСОБА_1 для проведення експертного аналізу та включення його винаходів до відповідних цільових програм звернутись до профільних департаментів обласної державної адміністрації. Крім того, робочою групою було прийнято рішення про припинення своєї діяльності (третє засідання робочої групи протокол від 23.11.2016 № 3) (а.с. 87-89).

Листом від 07.12.2016 за № К-24-09/1-02 Чернігівською ОР повідомлено позивача про вищевказане рішення робочої групи (а.с. 94-95).

03.01.2017 ОСОБА_1 повторно було подано звернення до Чернігівської ОР, в якому позивач просив невідкладно поновити роботу робочої групи і налагодити Чернігівською ОР конструктивну взаємодію спільних інтересів між Чернігівською обласною державною адміністрацією та Чернігівською міською радою на рівні перших службових осіб (а.с. 90-92).

У відповідь на звернення відповідач листом від 31.01.2017 за № К-8-09/1-02 повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначив, що у разі незгоди з прийнятим за результатами розгляду звернення рішенням щодо припинення діяльності робочої групи з розгляду звернення, ОСОБА_1 має право оскаржити його в суді (а.с. 93).

Вважаючи, що Чернігівська обласна рада протиправно бездіяла, не затвердивши проект «Мобільного комплексу по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)», позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Положеннями частини 2 статті 2 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає, зокрема, обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно із пунктом 2 статті 10 Закону № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

До повноважень обласних рад відноситься, зокрема, затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях обласної ради (пункт 16 частини 1 статті 43 Закону № 280/97-ВР).

Аналогічні повноваження обласних рад визначені у статті 143 Конституції України.

Водночас, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 44 Закону № 280/97-ВР обласні ради делегують обласним державним адміністраціям повноваження щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань, а в місцях компактного проживання національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цією статтею; забезпечення виконання рішень ради.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищевказаної норми закону, рішенням третьої сесії 23 скликання Чернігівської обласної ради від 16.09.1998 «Про делегування повноважень обласній державній адміністрації» обласній державній адміністрації були делеговані повноваження, зокрема, щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цим рішенням (а.с. 96-98).

Крім того, згідно за приписами пункту 1 частини 1 статті 17 Закону № 280/97-ВР місцева державна адміністрація розробляє проекти програм соціально-економічного розвитку і подає їх на затвердження відповідній раді, забезпечує їх виконання, звітує перед відповідною радою про їх виконання.

З системного аналізу вищевказаних норм Закону № 280/97-ВР та Конституції України вбачається, що питання щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань належить до компетенції обласних державних адміністрацій.

При цьому, до компетенції обласної ради належить виключно питання щодо затвердження, поданих обласними державними адміністраціями на розгляд обласної ради, проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей та цільових програм з інших питань.

У свою чергу, бездіяльність Чернігівської обласної ради щодо незатвердження в програму енергозбереження винаходів позивача по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)», кваліфікуються ОСОБА_1 у адміністративному позові як «протиправна».

Суд не погоджується із вищевказаною позицією позивача, з огляду на таке.

Так, згідно із загальними засадами права бездіяльність суб'єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, та інтересів фізичних та юридичних осіб (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, неоприлюднення нормативно-правового акта, тощо).

У свою чергу, як встановлено судом вище, Чернігівською ОР, в межах наданих їй чинним законодавством України повноважень, здійснено всі залежні від обласної ради дії, з метою розгляду звернення позивача, а саме: звернення позивача з матеріалами винаходів були направлені до Чернігівської обласної державної адміністрації для надання необхідних пропозицій і долучення до існуючої програми щодо енергозбереження та енергоефективності області та розпорядженням голови Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 № 29 створено робочу групу з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1, яка сприяла впровадженню винаходів позивача та надала про це відповідь останньому.

За наведених обставин та з урахуванням відсутності протиправної бездіяльності Чернігівської обласної ради, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незатвердження в програму енергозбереження Чернігівської ОР винаходів по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання).

У свою чергу, в задоволенні позовної вимоги щодо зобовязання Чернігівської обласної ради додатково затвердити та включити в обласну програму енергозбереження винаходи по проекту «Мобільних комплексів по 100% переробці твердих побутових відходів (ТПВ) та фекальних відстійників (ФВ)» (6 патентів, 8 винаходів, 2 дипломи конкурсів, проект технічного завдання), ОСОБА_1 також має бути відмовлено, оскільки є похідною від першої вимоги, у задоволенні якої судом було відмовлено у повному обсязі.

Крім того, суд враховує, що включення та затвердження проектів програм належить до повноважень колегіального органу - Чернігівської обласної ради, тобто суд не може вирішувати вищевказане питання, оскільки воно віднесене до компетенції органу місцевого самоврядування.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_7 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження субєкта владних повноважень, оскільки адміністративний суд у виборі способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин обмежується конституційними засадами.

Таким чином, вищевказана позовна вимога розцінюється Чернігівським окружним адміністративним судом як втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Чернігівської ОР коштів авторам винаходів за моральні інтереси в сумі 640 000,00 грн., суд зазначає таке.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 зазначеної Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, а також не зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди.

Крім того, як встановлено судом вище, жодних протиправних дій або бездіяльності Чернігівська обласна рада по відношенню до позивача не здійснювала.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Чернігівської обласної ради моральної шкоди у розмірі 640 000,00 грн. необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав належних доказів на підтвердження тих обставин, що Чернігівська обласна рада протиправно бездіяла, чим було порушено його особисті права та законні інтереси у сфері інтелектуальної власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна