Справа № 826/3796/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2017 року № 826/3796/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної служби України з надзвичайних ситуацій
доМіністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби
провизнання протиправною та скасування постанови від 28.02.2017 ВП №53499888 в частині,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 та скасування пункту 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 ВП №53499888 в частині визначення розміру та стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій виконавчого збору із розрахунку 3 200,00 грн.*4= 12 800,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 ВП №53499888 державним виконавцем стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі, який, за твердженням позивача, помилково розраховано виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (3200,00 грн.), а не з мінімального прожиткового мінімуму (1600,00 грн.), як це передбачено приписами пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого листа №607/5824/16-а, виданого 02.12.2016 Тернопільським міськрайонним судом, про зобов'язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи у розмірі 36-місячного грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення з врахуванням проведених виплат, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 (ВП №53499888).

Пунктом 3 вказаної постанови вказано стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12 800,00 грн.

Вважаючи зазначення вказаного розміру виконавчого збору, який підлягає стягненню з позивача, як боржника у виконавчому провадженні, необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною п'ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, наведеним положеннями Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір за примусове виконання рішення немайнового характеру розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 3 200,00 грн.

У той же час, за твердженнями позивача, державним виконавцем стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі, який помилково розраховано виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (3200,00 грн.), а не з мінімального прожиткового мінімуму (1600,00 грн.), як це передбачено приписами пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII.

Так, пунктом 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII передбачено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 гривень.

З аналізу вказаного законодавчого положення вбачається, що обмеження в частині застосування в якості розрахункової величини 1600,00 грн. стосується в контексті наведеного виключно визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат (працівникам).

Натомість, положення пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII не розповсюджуються на порядок визначення розміру виконавчого збору, оскільки положення частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» оперують поняттям «мінімальної заробітної плати», яка, як зазначено вище, у 2017 році становить 3 200,00 грн., відтак, розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника - юридичної особи за примусове виконання рішення немайнового характеру становить 3200,00 грн.*4=12 800,00 грн., тобто відповідає розміру, вказаному у пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 (ВП №53499888).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їхнього задоволення.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Суддя Аблов Є.В.

Мазур А.С.