Справа № 174/677/16-а(2-а/174/4/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 квітня 2017 рокусправа № 174/677/16-а(2-а/174/4/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про спонукання зарахувати період роботи зі шкідливими умовами праці,-

в с т а н о в и в:

18.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просила зобовязати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи зі шкідливими умовами праці, роботу за Списком №1 в якості лаборанта рентгено-спектрального аналізу збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (з наступною зміною назв) в період з 20.01.1988 до 31.07.1991 та з 17.06.1996 по 31.07.2003.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про спонукання зарахувати період роботи зі шкідливими умовами праці, у звязку із пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу з наступних підстав.

Позивач з письмовою заявою вперше зверталась до Вільногірського УПФУ у Дніпропетровській області в грудні 2016 року та просила зарахувати їй до стажу роботи зі шкідливими умовами період роботи у Вільногірському ДГМК. Позивач отримала відповідь на вищевказану заяву за підписом керівника Вільногірського УПФУ, який був юридичною особою, самостійним субєктом владних повноважень та здійснював свої функції у повному обсязі. Вищевказане рішення керівника Вільногірського УПФУ і було предметом оскарження в судовому порядку в жовтні 2016 року. Цей позов було залишено без розгляду у межах справи № 174/606/16-а (2-а/174/22/2016).

Після реорганізації Вільногірського УПФУ, функції щодо здійснення повноважень застосуванні пенсійного страхування громадян України, які проживають на території адміністративної одиниці м. Вільногірська Дніпропетровської області, було передано до Верхньодніпровського УПФУ у Дніпропетровській області.

ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача із заявою, на що отримала відповідь, результат якої і є підставою для звернення до суду у даній справі.

З огляду на викладене, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність неіснуючого (реорганізованого) субєкта владних повноважень (Вільногірського міського УПФУ у Дніпропетровській області) не є можливим, тому для зясування позиції органу УПФ стосовно обчислення стажу роботи позивача у шкідливих умовах, необхідно було отримати відповідь повноважної особи органу ПФУ для зясування чи не порушені права позивача цим конкретним субєктом владних повноважень.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до матеріалів справи, 18.12.2015 ОСОБА_1 звернулась з заявою до начальника УПФУ в м.Вільногірську Дніпропетровської області, з якій просила включити до її трудового стажу, трудовий стаж з 21.01.1988 по 01.08.2003, як трудовий стаж роботи за Списком №1, та відповідно провести перерахунок призначеної пенсії. (а.с.198)

Листом посадової особи органу пенсійного фонду від 23.12.2015 за №7783/07/40 позивачу відмовлено у зарахуванні до стажу роботи зі шкідливими умовами праці, роботу за Списком № 1 в якості лаборанта рентгено-спектрального аналізу збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату в період з 21.01.1988 по 01.08.2003. (а.с. 200)

Докази направлення вищевказаного листа органом пенсійного фонду на адресу позивача та отримання даного листа позивачем у матеріалах справи відсутні.

Позивач звернулась до суду з Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просила зобовязати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи зі шкідливими умовами праці, роботу за Списком №1 в якості лаборанта рентгено-спектрального аналізу збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату ( з наступною зміною назв) в період з 20.01.1988 до 31.07.1991 та з 17.06.1996 по 31.07.2003.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року у справі № 174/606/16-а(2-а/174/22/2016) залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про спонукання зарахувати період роботи зі шкідливими умовами праці, з підстав пропуску строку звернення до суду.

ОСОБА_1 не було реалізовано право на оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду, ухвала набрала законної сили 25.10.2016.

Повторно, з заявою про зарахування до стажу роботи зі шкідливими умовами праці, роботу за Списком №1 в якості лаборанта рентгену-спектрального аналізу збагачувальної фабрики Вільногірського державного гірничо-металургійного комбінату (з наступною зміною назв) в період з 20.01.1988 до 31.07.1991 та з 17.06.1996 по 31.07.2003 та перерахування призначеної пенсії, позивач звернулась до Верхньодніпровського об'єднаного УПФУ у Дніпропетровській області 21.10.2016. (а.с. 6)

Листом від 04.11.2016 за №4493/12/14 Верхньодніпровське об'єднане УПФУ у Дніпропетровській області відмовило позивачу у зарахуванні стажу роботи в особливо шкідливих умовах за Списком №1. (а.с.7-8)

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Не погодившись з відповіддю, наданою УПФУ листом від 04.11.2016 за №4493/12/14 18.11.2016 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Враховуючи, що відповідь на заяву позивача від 04.11.2016 року, а ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 18.11.2016 року, тож позивач не порушив строки звернення до суду, встановлені статтями 99, 100 КАС України.

Однак, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про спонукання зарахувати період роботи зі шкідливими умовами праці, у звязку із пропуском строку звернення до суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції невірно встановив обставини, що стали підставою для звернення позивача до суду у даній справі, а отже ухвала Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року про залишення адміністративного позову без розгляду підлягає скасуванню і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись п. 3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст. 204, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко