Справа № 462/3277/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 р. у справі №462/3277/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язан-ня провести перерахунок і доплату пенсії за вислугу років, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок та доплату пенсії.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФУ в Залізничному районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09.06.2016 року. Зобов'язано УПФУ в Залізничному районі м.Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівників прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09.06.2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням отриманих доплат. У решті позову відмовлено.

Додатковою постановою Залізничного районного суду м.Львова 26 січня 2017 р. зобов'язано УПФУ в Залізничному районі м.Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку відповідної посади працівників прокуратури згідно довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату № 18/1030 від 09 червня 2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням отриманих доплат.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 р. скасовано додаткову постанову Залізничного районного суду м.Львова від 26 січня 2017 р., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи додаткову постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до частини першої статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні положення закріплені в пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», де зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Однак, суд першої інстанції 02.11.2016 розглянув позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов'язання УПФУ в Залізничному районі м.Львова провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно цього Закону без обмеження граничного розміру і в цій частині прийняв рішення про відмову в задоволенні позову. Висновки з цього питання та підстави для відмови в задоволенні цих вимог викладені судом в абзацах тридцять першому і тридцять другому описово-мотивувальної частини цієї постанови. Суд, зокрема, зазначив й те, що відповідач не обмежував максимального розміру пенсії, яка має виплачуватися позивачу, тому вимоги щодо цього є безпідставними.

Крім того, приймаючи додаткову постанову всупереч зазначеним вище положенням постанови Пленуму ВАСУ, суд першої інстанції змінив по суті основне рішення в частині вимог позивача про зобов'язання УПФУ в Залізничному районі м.Львова провести перерахунок її пенсії за вислугу років згідно цього Закону без обмеження граничного розміру.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька