Справа № 464/5625/15-а,2-а/464/13/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 р. Справа № 876/4068/17

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення штрафу по справі № 464/5625/15-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради, управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради, третя особа відділ Держгеокадастру у м.Львові Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Постаново Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії виконавчого комітету Львівської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 інформації про всі земельні ділянки комунальної форми власності у межах окремих районів м.Львова, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову. Зобов`язано виконавчий комітет Львівської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію про всі земельні ділянки комунальної форми власності у межах окремих районів м.Львова, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову. В задоволенні решти позову відмовлено. Зобов`язано виконавчий комітет Львівської міської ради у двадцятиденний строк з моменту набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання цього судового рішення, а копію цього звіту направити позивачу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради задоволено частково. Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 12 лютого 2016 року змінено, виклавши абзац другий резолютивної частини постанови в такій редакції: «Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Львівської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 на запит на інформацію від 20 червня 2016 року письмової інформації про всі земельні ділянки комунальної форми власності у межах окремих районів м.Львова, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову». В решті постанову Сихівського районного суду м.Львова від 12 лютого 2016 року залишено без змін.

22.02.2017 р. позивач звернувся до суду із клопотанням, в якому просить вирішити питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень виконавчого комітету Львівської міської ради штрафу по справі №464/5625/15-а, оскільки станом на 21.02.2017 р. рішення суду боржником не виконано, звіт про виконання боржником у встановлений судом строк не поданий.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень - відмовлено.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою клопотання про накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень задовольнити.

У апеляційні скарзі зазначає, що зважаючи на відсутність фактичного виконання рішення суду та не досліджений і не розглянутий звіт про виконання рішення суду, висновок суду про відсутність правових підстав для накладення штрафу на керівника суб'єкта владних повноважень не відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам, а отже є помилковим.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку передбаченому статтею 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 267 КАС України, необхідні для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, а тому у клопотанні позивача слід відмовити.

Найважливішим результатом здійснення правосуддя адміністративними судами є ухвалення судового рішення. Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст .14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 267 КАС України)

Положенням ст. 267 КАС України кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

За наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення ст. 267 КАС України передбачає або встановлення нового строку для подання звіту, або накладення штрафу на керівника установи, відповідального за виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що до суду першої інстанції надано звіт про виконання судового рішення від 25.10.2016 р. за № 1104-вих-983, аналогічний звіт надано позивачу за № 1104-вих-938 від 12.10.2016 р. (а.с.199-202)

КАС України не містить вимог до форми звіту про виконання рішення. Проте, на думку колегії суддів, він повинен бути викладений у письмовій формі і містити: реквізити судового рішення, яке повинно бути виконане, стан його виконання (виконане повністю, частково, не виконане), повний перелік дій суб'єкта щодо виконання цього рішення, причини невиконання, якщо рішення виконано не повністю або не виконано, а тому ознайомившись з вищенаведеними документами колегія суддів вважає, що їх можна вважати звітом про виконання судового рішення.

Колегія суддів також погоджується з твердженням суду першої інстанції, що доводи позивача про те, що лист юридичного управління ЛМР підписаний не уповноваженою особою та не може вважатися звітом, спростовуються довіреністю № 1104/вих-852 від 07.09.2016 року, відповідно до якої начальник юридичного управління Пайонкевич Г.К. для виконання представницьких функцій надається, зокрема, право підписувати звіти про виконання судових рішень.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 267 КАС України, необхідні для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення штрафу по справі № 464/5625/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р.М.

Улицький В.З.