Справа № 818/3274/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2017 р. м. Київ К/800/4766/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Мороз Л. Л., Стрелець Т. Г.,

при секретарі судового засідання: Гуловій О. І.,

за участю представника відповідача: Кустової Т.В.,

представника третьої особи: Модлінського Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славінського Валерія Івановича, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Златобанк", про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд ГВФО), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Славінського Валерія Івановича (далі - Уповноважена особа Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінський В. І.), за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (далі - ПАТ "Златобанк"), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінського В. І. щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО у розмірі 200000,00 грн.;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінський В. І. включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО у розмірі 200000,00 грн.;

- зобов`язати Фонд ГВФО включити ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО у розмірі 200000,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04 лютого 2015 року між нею та ПАТ "Златобанк" укладено угоду про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір банківського вкладу) № 169879.

Таким чином на рахунках ПАТ "Златобанк" знаходилось 14000,00 доларів США, які належать позивачу.

Однак, 13 лютого 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 105, якою ПАТ "Златобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Позивач вказує, що виплату гарантованої суми відшкодування нею отримано не було.

Вважаючи дії відповідачів такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а також такими, що грубо порушують права і законні інтереси позивача як вкладника, ОСОБА_3 звернулась до суду з вимогою зобов'язати відповідачів вчинити дії, які полягають у включенні належних позивачу коштів до переліку владників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" за рахунок Фонду ГВФО.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В свою чергу, Уповноважена особа Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінський В. І. у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає до частково задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та ПАТ "Златобанк" укладено угоду про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір банківського вкладу) № 169879 від 04 лютого 2015 року, згідно з якою сума вкладу складає 14000,00 доларів США.

Однак, 13 лютого 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 105, якою ПАТ "Златобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вищевказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду ГВФО прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Златобанк"" від 13 лютого 2015 року № 30, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року та призначено Уповноважену особу Фонду ГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Златобанк" провідного спеціаліста з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12 травня 2015 року № 310 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Златобанк" ", виконавчою дирекцією Фонду ГВФО прийнято рішення від 13 травня 2015 року № 99 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Златобанк" з відшкодуванням з боку Фонду ГВФО коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноважену особу Фонду ГВФО на ліквідацію ПАТ "Златобанк" провідного спеціаліста з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича.

Позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінського В. І. із заявою про отримання відшкодування вкладених коштів, однак останнім повідомлено про відсутність в ПАТ "Златобанк" відкритого рахунку на ім'я позивача.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що в базі даних ПАТ "Златобанк" відсутні відомості про позивача як про вкладника за договором банківського вкладу та про наявність відкритих рахунків на його виконання та залишку коштів на ньому, а тому Уповноваженою особою Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінським В. І. правомірно невключено ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а заявлені вимоги до Фонду ГВФО щодо зобов'язання включити позивача до Загального реєстру вкладників є передчасними, оскільки в даному випадку у переданому Уповноваженою особою Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінським В. І. переліку вкладників банку інформація, що є передумовою включення Фондом ГВФО відомостей про позивача до Загального реєстру, відсутня.

Зазначена позиція була підтримана і Харківським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону № 4452-VI.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини п'ятої статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2015 року між ПАТ "Златобанк" та ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу № 169879, предметом якого є відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах США № НОМЕР_1.

Разом з цим, позивач здійснив поповнення рахунку власними коштами на суму 14000,00 доларів США (227380,28 грн.), що відповідає пункту 2.3 укладеного договору.

Внесення відповідних коштів на рахунок позивача № НОМЕР_1 підтверджується квитанцією № 84239 від 04 грудня 2015 року.

Так, внаслідок прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та безпосередньо ліквідації банку, ОСОБА_3 як владник набула право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду ГВФО в межах граничного розміру відшкодування у відповідності до частини другої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Однак, ОСОБА_3 не включено до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду ГВФО, оскільки відсутній в ПАТ "Златобанк" відкритий рахунок на ім'я позивача.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції допитано в судовому засіданні в якості свідка касира банку ОСОБА_6, яка категорично заперечила отримання особисто готівкових коштів у позивача, зазначила, що в разі отримання готівки від клієнтів банку, на квитанції вона ставить свій особистий підпис та печатку каси. Після огляду оригіналу квитанції, свідок зазначила, що на оригіналі квитанції, яку надав позивач, відсутній її підпис та печатка каси. При цьому зазначала, що квитанцію формує не вона, а інші працівники банку, які мають право доступу до електронної програми роботи банку, і після того, як їй передають сформовані квитанції, в разі отримання нею коштів ставить підпис свій та печатку каси, і вже потім передає особі, від якої отримала кошти.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу, що в матеріалах справи міститься квитанція № 84239 від 04 лютого 2015 року про внесення особисто позивачем коштів у розмірі 14000,00 доларів США (227380,28 грн.), у відповідності до умов договору № 169879 від 04 лютого 2015 року.

Так, на квитанції № 84239 від 04 лютого 2015 року вказано призначення платежу - "залучення коштів на депозит, угода 169879 від 04.02.2015 року". На цій банківській квитанції поставлено штамп АТ "Златобанк" із датою зарахування коштів, проставлено печатку Відділення Сумської регіональної дирекції ПАТ "Златобанк" та підписано. Відповідно до зазначеної квитанції гривневий еквівалент залучених коштів становить 227380,28 гривень.

Отже, кошти позивачем внесено через касу банку - ПАТ "Златобанк" до запровадження тимчасової адміністрації.

Слід зазначити, що у запереченнях на касаційну скаргу Уповноважена особа Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінський В. І. вказує на підробку штампів банківської установи, однак судами попередніх інстанцій не було з'ясовано факт відкриття кримінальної справи за такі дії, а також наявність чи відсутність судової справи про визнання укладеного договору недійсним.

Разом з цим, слід зауважити, що договір банківського вкладу № 169879 від 04 лютого 2015 року відповідачами не було визнано нікчемним.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання Фонду ГВФО включити її до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу, що виконавча дирекція Фонду ГВФО затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду ГВФО переліку вкладників.

Оскільки Уповноваженою особою Фонду ГВФО ПАТ "Златобанк" Славінським В. І. не було включено позивача до переліку вкладників, слід констатувати, що, відповідно, у Фонду ГВФО не виникло обов'язку щодо включення ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, а розв'язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, позовна вимога стосовно включення ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

Статтею 159 Кодексу адміністративного суду України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За встановленим частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до частини четвертої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи те, що допущені судами попередніх інстанції порушення норм процесуального права щодо неповного з'ясування усіх обставин справи призвели до неправильного її вирішення і не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати нові обставини, винесені судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 159, 167, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Л. Л. Мороз

Т. Г. Стрелець