Справа № 814/479/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(вступна та резолютивна частини)

м. Миколаїв

10.04.2017 р. № 814/479/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, пр. відповідача Білецької О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_4, АДРЕСА_1, 56522

доГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001 Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001

прозобов'язання вчинити певні дії,

Керуючись статтями 99, 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача задовольнити.

2. Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржено. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Гордієнко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

м. Миколаїв

10.04.2017 р. № 814/479/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, пр. відповідача Білецької О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_4, АДРЕСА_1, 56522

доГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001 Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001

прозобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

09.03.2017 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області про зобов'язання Ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області змінити формулювання наказу № 133 о/с про звільнення начальника УМВС України в Миколаївській області від 08.11.2010 року в частині звільнення ОСОБА_4, з п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - «через скорочення штатів» на п. 64 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - «за віком через вислугу років»; зобов'язання Ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області та Головне управління Національної поліції в Миколаївській області внести відповідні зміни в трудову книжку ОСОБА_4, видати ОСОБА_4 трудову книжку та зобов'язати призначити пенсію.

Відповідач надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Представники позивача заперечували проти залишення позовної заяви без розгляду, оскільки наказ про звільнення позивач отримав лише 20.02.2017 року, а трудову книжку позивач на даний час не отримав.

Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку.

29.01.2010 року Управлінням МВС України в Миколаївській області прийнято Наказ № 43 «Про затвердження переліку змін у штатах УМВС України в Миколаївській області», з яким позивач ознайомився 16.02.2010 року.

Наказом УМВС України в Миколаївській області № 35 о/с від 29.03.2010 року звільнено із займаної посади та відкликано у розпорядження УМВС майора поліції ОСОБА_4 з 30.03.2010 року.

08.11.2010 року наказом УВМС України в Миколаївській області № 133 о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів МВС у запас Збройних сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_4.

Позивач у позовній заяві самостійно вказує, що про своє звільнення дізнався від колег в 2011 році в усній формі, з наказом про звільнення його ніхто не ознайомлював, трудову книжку не отримував.

31.01.2017 позивач звернувся з письмовим запитом до УКЗ ГУНП в Миколаївській області, та 20.02.2017 отримав лист від 06.02.2017 року та копію наказу від 08.11.2010 року № 133 о/с.

Позивач визначає поважною причиною пропуску строків звернення до суду те, що він не знав підстав звільнення, що заважало йому звернутись до суду.

Згідно з частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші (не вказані у частинах 1 і 2 цієї статті) строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року ).

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач з моменту видачі наказу від 08.11.2010 року і весь 2011 рік ОСОБА_4 на роботу не з'являвся (отже був обізнаний про своє звільнення), а у період з 16.12.2010 року по 15.03.2011 року позивач перебував у розшуку як такий, що переховується від органів досудового слідства, тому свідомо у передбачений строк не звертався до відповідача щодо видачі трудової книжки.

Таким чином, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 99, 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача задовольнити.

2. Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржено. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 18.04.2017р.