Справа № 295/3249/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/3249/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017 року Суддя Богунського районного суду міста Житомира Гумен Н.В., розглянувши одноособово у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Житомирського обєднаного управління ПФУ в Житомирській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнати протиправною відмову Житомирського обєднаного управління ПФУ в Житомирській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла на час отримання III групи інвалідності по захворюванню, повязаному із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто з 08.10.2007 та II групи інвалідності по захворюванню, яке повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто з 05.07.2010, зобовязати Житомирське обєднане управління ПФУ в Житомирській області провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 08.07.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на даний час перебуває на пенсійному обліку в Житомирському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по II групі інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У період з 23.12.1988р. по 14.03.1989р. позивач проходив військову службу по охороні Чорнобильської АЕС. Під час виконання службових обовязків, постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отримав дозу опромінення 0,168 БЕР. Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серії А №427651, видане 19.10.2007р.

Позивач вийшов на пенсію 20 грудня 2004 року у звязку із встановленням III групи інвалідності по загальному захворюванню. 22.02.2006 при повторному огляді III групу інвалідності по загальному захворюванню підтверджено. При повторному огляді позивачу підтверджено III групу інвалідності по захворюванню, повязаному із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вінницькою регіональною міжвідомчою експертною комісією на засіданні №425 установлено позивачу основний діагноз: бронхіальна астма персистуюча ІVст., важкий перебіг, гормонозалежна стадія неповної ремісії, емфізема легень, дифузний пневмосклероз ХЛН II ХЛСН ІІ ст. та складено Експертний висновок №11793 від 02.07.2007. відповідно до якого, захворювання, так, повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Другу групу інвалідності позивач отримав 05.07.2010р., ступінь втрати професійної працездатності 70%. Зазначене підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ЖИА №114964 від 05.07.2010р. Згідно цієї ж довідки, причиною інвалідності являється захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Другу групу інвалідності із ступенем втрати професійної працездатності 70% також підтверджено при проходженні повторного огляду. Відповідно до Довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААА №21284 від 02.07.2015 причиною інвалідності являється захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

15.03.2017р. позивачем подано скаргу на бездіяльність Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з приводу бездіяльності співробітників Житомирського обєднаного управління ПФУ в Житомирській області, які на виконання ч.2 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не забезпечили здійснення перерахунку пенсії, що призначена як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 та забезпечення здійснення перерахунку пенсії згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла на час отримання інвалідностей.

Однак, листом Житомирського обєднаного управління ПФУ України в Житомирській області за вих. №150/м-8 від 16.03.2017 позивчу відмовлено у перерахунку та повідомлено, що виплати проводяться згідно з Постановою КМУ №1210 від 23.11.2011р., тобто на підставі чинного законодавства, тому підстави для перерахунку пенсії відсутні.

З такими діями відповідача позивач не погоджується та вважає їх неправомірними.

Представником відповідача Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до посвідчення серії А № 427651, виданого 19.10.2007 року, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у 1988-1989рр., категорія 1, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 10).

Позивач знаходиться на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, в розмірі фактичних збитків, яка розрахована відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 21).

15.03.2017 року позивач звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із скаргою на бездіяльність співробітників Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нездійснення перерахунку пенсії та просив здійснити перерахунок пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла на час отримання III групи інвалідності по захворюванню, повязаному із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто з 08.10.2007р. та II групи інвалідності по захворюванню, яке повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто з 05.07.2010р. (а.с.20).

Листом відповідача № 150/М-8 від 16.03.2017 року, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки розмір пенсії обчислено у відповідності до норм діючого пенсійного законодавства, а тому підстав для здійснення перерахунку немає (а.с. 21).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням інших доходів не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 та державної пенсії визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно ст.62 цього Закону України, застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному КМ України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до статті 67 Закону № 796-XII конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Тобто, стаття 67 Закону № 796-XII може бути застосована відповідачем лише у випадку, коли йдеться про підвищення доплат, пенсій та компенсацій з урахуванням визначення розміру державної та додаткової пенсій позивачу згідно з положеннями статей 50, 54 цього ж Закону.

Згідно п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у інвалідів третьої групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС у 1987-1990рр., відповідно до Закону, не може бути нижчим 675,00 грн., а у інвалідів другої групи 725,00 грн.

У подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 з 01.07.2008 року визначено, що розмір пенсії (без врахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) у інвалідів третьої групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕСу 1987-1990рр., відповідно до Закону, не може бути нижчим 760,00 грн., а у інвалідів другої групи 820,00 грн.

Виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 01.09.2011 року проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012 року здійснюється у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави.

Законами України "Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено що у 2011 - 2015 роках положення, зокрема, статей 50, 54 Закону №796- XII, застосовуються у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2015 роки.

Законом України № 76 VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року було внесено зміни до статей 50 та 54 Закону № 796- XII.

Так, відповідно до статті 50 Закону України № 796-ХІІ в редакції від 28.12.2014, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі ст.54 даного Закону № 796-ХІІ, в редакції від 28.12.2014 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України № 796-ХІІ внесено Законом України №76-УІІІ від 28.12.2014 року і ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" №80-УІІ прийнято 28.12.2014р., то пунктом 9 ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" було вказано, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В Законі України "Про державний бюджет України на 2016 рік" відсутні обмеження застосування Закону України № 796-ХІІ, оскільки з 28.12.2014 року діє нова редакція ст.ст.50, 54 Закону України № 796-ХІІ.

Крім того, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМ України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, виплачуючи позивачу пенсію у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

При зверненні до суду з адміністративним позовом про зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 08.07.2007 року по 22.09.2016 року, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Спірні виплати є постійними, виплачуються щомісячно і правовідносини закінчуються на день проведення таких виплат, тобто про своє порушене право позивач дізнався після одержання неповних сум виплат, які виплачувались згідно діючих постанов Кабінету Міністрів України у менших розмірах ніж визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом 23 березня 2017 року.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду, відсутність клопотання позивача про поновлення процесуального строку та поважних причин для поновлення строку, суд встановив, що позов в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії, відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 08.07.2007 року по 22.09.2016 року необхідно залишити без розгляду, а у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії, відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 23.09.2016 року - відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 22, 46 Конституції України, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 8, 9, 11 ч. 2, 17, 71, 183-2, 256, 267 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії, відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 08.07.2007 року по 22.09.2016 року - залишити без розгляду

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог про зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії, відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 23.09.2016 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя