Справа № 522/21707/16-а
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі : головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, та зобовязання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

15.11.2016 р. позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача та просить визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з втратою годувальника та виплати одноразової грошової допомогипротиправними; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника та виплатити одноразову грошову допомогу.

При цьому посилається на те, що 07.02.1963 року позивачка одружилася з ОСОБА_2. Шлюб був зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану в місті Красноводськ Туркменської РСР. Проте, оригінал свідоцтва про вказаний шлюб був втрачений. Звернення позивача до відділу державного РАІДС у Приморському районі Одеського міського управління юстиції не дало позитивних результатів, оскільки свідоцтво видавалося в іншій державі (наразі це країна Туркменістан), а отже отримати його дублікат в Україні стало неможливим. У звязку з чим ОСОБА_3 була вимушена звернутись до суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

12.07.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було прийнято рішення (справа № 522/8323/16-ц), яким встановлено факт реєстрації шлюбу 07.02.1963 року органом реєстрації актів цивільного стану в м. Красноводськ Туркменської РСР між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

18.08.2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №462591, актовий запис №8460.

За життя ОСОБА_4 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси і отримував пенсію військовослужбовця за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

20.09.2016 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника та виплати одноразової грошової допомоги, проте 04.10.2016 року отримала відмову в їх призначенні з підстав не предявлення та відсутності оригінала свідоцтва про шлюб. Вважає дії відповідача протиправними.

В судове засідання представник позивачки не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, надав суду письмові заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.1963 року позивачка одружилася з ОСОБА_4. Шлюб був зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану в місті Красноводськ Туркменської РСР. Проте, оригінал свідоцтва про вказаний шлюб був втрачений. Звернення позивача до відділу державного РАЦС у Приморському районі Одеського міського управління юстиції не дало позитивних результатів, оскільки свідоцтво видавалося в іншій державі (наразі це країна Туркменістан), а отже отримати його дублікат в Україні стало неможливим. У звязку з чим ОСОБА_3 була вимушена звернутись до суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

12.07.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було прийнято рішення (справа № 522/8323/16-ц), яким встановлено факт реєстрації шлюбу 07.02.1963 року органом реєстрації актів цивільного стану в м. Красноводськ Туркменської РСР між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.18.08.2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №462591, актовий запис №8460.

За життя ОСОБА_4 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси і отримував пенсію військовослужбовця за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

20.09.2016 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника та виплати одноразової грошової допомоги, проте 04.10.2016 року отримала відмову в їх призначенні з підстав не предявлення та відсутності оригінала свідоцтва про шлюб.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі, зокрема, втрати годувальника. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника призначаються, зокрема, сімям пенсіонерів з числа військовослужбовців, якщо годувальник помер у період одержання пенсії. Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається також непрацездатній дружині, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», або є інвалідом, і якщо після смерті годувальника втратила джерело засобів до існування.

У розумінні п.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії у звязку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» встановлено, що дружині померлого пенсіонера із числа військовослужбовців виплачується одноразова грошова допомога в розмірі тримісячної пенсії годувальника. Дружина має право на допомогу незалежно від віку і працездатності.

Позивач перебувала на утриманні свого чоловіка, вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є непрацездатною, а тому має право на отримання пенсії по втраті годувальника та одноразової грошової допомоги в зв'язку зі смертю чоловіка.

Згідно із п. 10, 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі-Порядок) для призначення пенсії в разі втрати годувальника та виплати одноразової грошової допомоги дружині разом з іншими документами також подається копія свідоцтва про шлюб.

Відповідно до п.13 вказаного Порядку копії документів, що подаються безпосередньо заявниками до органів, які призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

Згідно п. 16 Порядку при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Під час звернення до пенсійного органу щодо призначення пенсії у звязку з втратою годувальника та виплати одноразової грошової допомоги позивачем, крім інших документів, було надано копію свідоцтва про шлюб та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року. Крім того, відповідно до паспорту ОСОБА_1, в графі «Сімейний стан» є відмітка про те, що 07.02,1963 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, який зареєстрований міським РАГС міста Красноводськ.

Проте відповідачем безпідставно та необгрунтовано вказані документи не були взяті до уваги, пенсійний орган вимагав саме оригінал свідоцтва про шлюб. І це при наявності рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту реєстрації

шлюбу.

Статтею 129-1 Конституції України та ч.2,3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статут суддів» вказано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Таким чином, пенсійний орган формально поставився до виконання своїх обовязків, безпідставно, незаконно і необгрунтовано відмовив позивачці у призначенні пенсії, чим грубо порушив її права.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи те, що чоловік позивачки, на утриманні якого вона знаходилася, отримував пенсію, вона має право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника та виплати одноразової грошової допомоги.

Керуючись ст.ст. 8, 29, 30, 36, 37, 38, 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, та зобовязання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв'язку з втратою годувальника та виплати одноразової грошової допомоги.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника та виплатити одноразову грошову допомогу.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

03.04.2017