Справа № 638/8066/16-а
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8066/16-а
Провадження № 8-а/638/2/17
31 березня 2017 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» березня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

при секретарі - Голуб Ю.О.,

перекладачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2016 року за адміністративним позовом громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення, -

встановив:

14.03.2017 року уповноважений представник заявника громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд переглянути постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.06.2016 року по адміністративній справі №638/8066/16-а за нововиявленими обставинами та прийняти нову постанову, якою скасувати рішення ГУ ДМС України в Харківській області №259/2014 від 27.04.2016 року про примусове повернення за межі України громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що 27.04.2016 року відповідачем відносно позивача прийнято рішення №259/2014 про її примусове повернення за межі України разом з неповнолітніми дітьми та заборону в'їзду на територію України строком на три роки до 27.04.2019 року. Вказане рішення відповідачем прийнято на підставі висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області «Про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1» від 31.12.2014 року, яким скасовано дозвіл на імміграцію позивачу. 22.06.2016 року Дзержинським районним судом м.Харкова винесено постанову у справі за позовом ОСОБА_4 до ГУ ДМС України в Харківській області, якою позовні вимоги задоволено частково, скасовано рішення про примусове повернення за межі України №259/2014 від 27 квітня 2016 року в частині примусового повернення до країни походження неповнолітніх дітей громадян Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 та заборони в'їзду громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4 на територію України терміном на 3 роки. В іншій частині адміністративний позов залишено без задоволення на підставі висновків, які містяться у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року по справі №820/8681/15, яка на той час набрала законної сили. Ухвалою від 18.10.2016 року Вищий адміністративний суду України скасував постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року скасовано висновок (рішення) Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 31.12.2014 року про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року залишена без змін, а отже висновок (рішення) ГУ ДМСУ в Харківській області від 31.12.2014 року, яким позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну стратив чинність з дня його прийняття, тобто з 31.12.2014 року та наявні підстави для перегляду постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.06.2016 року.

В судовому засіданні позивач, його представники заяву про перегляд рішення за ново виявленими обставинами підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні до викладених у письмовій заяві.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду письмові заперечення, згідно яких ГУ ДМС України в Харківській області проти заяви заперечує в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що постанова Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.06.2016 року ухвалена на підставі обставин справи, з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду м.Харкова від 12 квітня 2016 року, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог щодо скасування висновку ГУ ДМС України в Харківській області від 31.12.2014 року, а не на підставі рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року. На підставі викладеного уповноважений представник відповідача вважає, що відсутні підстави для перегляду рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.06.2016 року за ново виявленими обставинами. Також вважає, що на момент прийняття рішення Дзержинським районним судом м.Харкова від 22.06.2016 року не існувало ніяких істотних обставин, що не були і не могли бути відомі заявнику, враховуючи, що скасування рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року відбулося 18.10.2016 року. Враховуючи викладене, просив суд залишити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши та оцінивши докази у їх сукупності дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.247 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Судом встановлено, що на час розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області про визнання неправомірними дії та скасування рішення №259/2014 від 27.04.2016 року та прийняття у ній постанови від 22.06.2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова виходив з того, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог щодо скасування висновку Державної міграційної служби України в Харківській області від 31.12.2014 року про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 та зобов'язання відповідача поновити посвідку останній. Постановою суду визначено, що позивачка втратила право на постійне проживання на території України та визнано рішення про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_4 правомірним.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів заяви, ухвалою від 18.10.2016 року Вищий адміністративний суд України скасував постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року скасовано висновок (рішення) Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 31.12.2014 року про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року залишена без змін.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що встановлений ст.247 КАС України строк подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2016 року за адміністративним позовом громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення заявником дотримано.

Згідно ч.1 ст.252 КАС України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом протягом двох місяців після її надходження за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

У відповідності до вимог ч.4 ст.252 КАС України суд може не досліджувати докази стосовно обставин, що встановлені у судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

Так попередніми судовими розглядами встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою Соціалістичної Республіки Вєтнам та рішенням відділу ГІРФО УМВС України в Харківській області на підставі п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2001 року №2491-ІІІ (дружина іммігранта), надано дозвіл на імміграцію в Україну та 04 січня 2005 року документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1, терміном дії - безстроково.

Згідно висновку про результати перевірки щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4, затвердженого начальником ГУ ДМС України в Харківській області від 31.12.2014 року, скасовано рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області 04.01.2005 про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянці СРВ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1, НОМЕР_2 видані на ім'я громадянки СРВ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати неправомірно виданими та вилучити.

На підставі даного висновку, Закону України «Про імміграцію» та Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ГУ ДМС України в Харківській області 27.04.2016 року було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її неповнолітніми дітьми.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.06.2016 року скасовано рішення про примусове повернення за межі України №259/2014 від 27 квітня 2016 року в частині примусового повернення до країни походження неповнолітніх дітей громадян Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 та заборони в'їзду громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4 на територію України терміном на 3 роки.

Зазначене судове рішення набуло чинності.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суб'єкта владних повноважень №259/2014 від 27.04.2016 року, суд виходить з наступного.

За частиною другою статті 19 Конституцією України органи державної влади та орани місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та

Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

За правилами частини 6 статті 6 КАС України, іноземці та особи без громадянства користуються в Україні такими самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України. Це відповідає засадам правового статусу іноземців та осіб без громадянства, встановленим ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до статті 3 якого іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками установленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб'єктності та основних прав і свобод людини.

Згідно п.1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерства внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п.2 Положення, Державна міграційна служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Як встановлено п.4 цього Положення, Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішній справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну зокрема на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби, про примусове повернення або примусове видворення на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Крім того, Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VІ визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду та виїзду з України.

Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підствах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувать в Україні.

Відповідно до ст.26 вказаного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадяського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

За правилами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'экта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року скасовано висновок (рішення) Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 31.12.2014 року про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року залишена без змін.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність доказів порушення діями позивача у даній справі законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд дійшов висновку про скасування рішення ГУ ДМС України в Харківській області №259/2014 від 27.04.2016 року про примусове повернення за межі України громадянки Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 18, 19, 69-72, 104, 128, 158-163, 167, 245, 247, 252, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

постановив :

Заяву громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2016 року за адміністративним позовом громадянки Вєтнаму ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2016 року в частині відмови у скасуванні рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області №259/2014 від 27 квітня 2016 року про примусове повернення за межи України громадянки Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати за нововиявленими обставинами.

Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області №259/2014 від 27 квітня 2016 року про примусове повернення за межи України громадянки Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2016 року - залишити без змін.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанову складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2017 року.

Головуючий - суддя: О.В.Шишкін