Справа № 816/358/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/358/17

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство № 15347" про стягнення коштів за податковим боргом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство № 15347" (надалі по тексту - ОСОБА_2 "АТП № 15347", відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 304050,19 грн та по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 586506,63 грн.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року замінено первинного позивача ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області на належного позивача Головне управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області, позивач).

Крім того, залучено до участі у справі № 816/358/17 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - ОСОБА_1 ОДПІ).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 94/.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази про те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив, клопотань та заперечень не надав /а.с. 90/.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 13 квітня 2017 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Приватне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство № 15347" (ідентифікаційний код 03399439) зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань /а.с. 8-15/.

Станом на дату розгляду справи відповідач має заборгованість у розмірі 1403806,27 грн (в тому числі: по податку на додану вартість у розмірі 334977,10 грн, по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 1068829,17 грн) /а.с. 73-87/, який виник за наступних підстав.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі № 816/1268/16 позовні вимоги ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Комсомольське автотранспортне підприємство № 15347" про стягнення податкового боргу задоволено; стягнуто з розрахункових рахунків ПАТ "Комсомольське автотранспортне підприємство № 15347" (ідентифікаційний код 03399439) кошти на погашення податкової заборгованості: по податку на додану вартість у розмірі 119925,69 грн; по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 602767,76 грн.

В той же час платником податків допущено приріст непогашеної заборгованості.

Відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість:

- № НОМЕР_1 від 17 червня 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 52457,00 грн /а.с. 17/;

- № НОМЕР_2 від 20 липня 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 14366,00 грн /а.с. 18/;

- № НОМЕР_3 від 19 серпня 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 19029,00 грн /а.с. 19/;

- № НОМЕР_4 від 20 вересня 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 29395,00 грн /а.с. 20/;

- № НОМЕР_5 від 20 жовтня 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 28363,00 грн /а.с. 21/;

- № НОМЕР_6 від 21 листопада 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 17626,00 грн /а.с. 22/;

- № НОМЕР_7 від 20 грудня 2016 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 13060,00 грн /а.с. 23/;

- № НОМЕР_8 від 19 січня 2017 року, згідно якої сума, що підлягає сплаті до бюджету становить 21496,00 грн /а.с. 24/.

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 56.11 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Станом на момент подання позову борг за вказаними деклараціями не сплачено.

Крім того, контролюючим органом проведені перевірки відповідача, за результатами яких складені акти № 173/16-02-14-24/03399439 від 31 травня 2016 року /а.с. 25-27/, № 281/16-02-12-24/03399439 від 15 листопада 2016 року /а.с. 38-39/. На підставі вказаних актів податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення № /14 від 21 червня 2016 року /а.с. 28/, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 63012,20 грн за платежем податок на додану вартість; № /75 від 25 листопада 2016 року /а.с. 41/, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 30120,60 грн за платежем податок на додану вартість. Вказані рішення направлені та вручені відповідачу, що підтверджується матеріалами справи /а.с. 29, 42/.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або в судовому порядку до суду не надано.

Судом встановлено, що в період не охоплений заходами стягнення до бюджету по податку на додану вартість надійшли кошти у розмірі 195792,00 грн.

Однак відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Таким чином, кошти, що надійшли до бюджету у розмірі 195792,00 грн зараховані у рахунок погашення податкового боргу, що стягувався у справі № 816/1268/16.

Пунктом 129.1.1 Податкового кодексу передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до пункту 129.4. Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

З урахуванням вищевикладеного відповідачу нараховано пеню за порушення строків сплати узгодженого зобов'язання у розмірі 15125,39 грн.

Станом на момент звернення з позовом до суду стягненню підлягає заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 304050,19 грн, в тому числі пеня 15125,39 грн.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідачем подано до ОСОБА_1 ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2016 рік від 18 лютого 2016 року № НОМЕР_9, якою визначено зобов'язання щодо земельного податку в розмірі 590319,09 грн із розбивкою сплати земельного податку щомісячно з січня по грудень 2016 року у розмірі 49193,26 грн. Разом з тим, відповідачем не дотримано строків сплати грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб за травень-грудень 2016 року в загальному розмірі 393546,06 грн /а.с. 35-37/.

Також, контролюючим органом проведені перевірки відповідача, за результатами яких складені акти № 253/16-02-12-24/03399439 від 28 вересня 2016 року /а.с. 43-47/, № 280/16-02-12-24/03399439 від 15 листопада 2016 року /а.с. 30-31/. На підставі вказаних актів податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення № /68 від 14 листопада 2016 року /а.с. 48/, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 3630,95 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб; № /67 від 14 листопада 2016 року /а.с. 49/, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 95124,67 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб; № /76 від 25 листопада 2016 року /а.с. 33/, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 30678,20 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб. Вказані рішення направлені та вручені відповідачу, що підтверджується матеріалами справи /а.с. 34, 50/.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або в судовому порядку до суду не надано.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України, у зв'язку із порушенням строків сплати коштів на погашення заборгованості по орендній платі з юридичних осіб, відповідачу нарахована пеня у розмірі 80526,75 грн.

Станом на момент подання позову вказаний вище борг по орендній платі з юридичних осіб становить 586506,63 грн, в тому числі пеня 80526,75 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

ОСОБА_1 ОДПІ 16 січня 2014 року винесено податкову вимогу форми "Ю" № 5-15, на суму 17123,22 грн, що вручена відповідачу 20 січня 2014 року, що підтверджується підписом на корінці податкової вимоги /а.с. 64/.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно довідки позивача ОСОБА_2 "АТП № 15347" має відкриті розрахункові рахунки у відповідних банківських установах /а.с. 16/.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство № 15347" про стягнення коштів за податковим боргом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство № 15347" (ідентифікаційний код 03399439, місцезнаходження: вул. Добровольського, 2, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800) кошти на погашення податкової заборгованості:

- по податку на додану вартість у розмірі 304050,19 грн (триста чотири тисячі п'ятдесят гривень 19 копійок);

- по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 586506,63 грн (п'ятсот вісімдесят шість гривень п'ятсот шість гривень 63 копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко