Справа № 527/593/17
Суддя: Марущак Р. М.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/593/17
провадження № 2-а/527/112/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року суддя Глобинського районного суду Полтавської області Марущак Р.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

В позові ОСОБА_1 зазначив, що проходив військову службу у Збройних силах України в зоні проведення Антитерористичної операції. Він є учасником бойових дій, а отже, має право на пільги встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У 2016 році Управлінням праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації ( далі УПСЗН Глобинської РДА), йому була нарахована та виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 гривень. Разом з цим, згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» органами праці та соціального захисту населення учасникам бойових дій до 5 травня щорічно повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, що на 2016 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становило 5650 гривень. Таким чином, недоплата склала 4730 грн.

У доплаті грошової допомоги УПСЗН Глобинської РДА йому відмовило, мотивувавши тим, що разова грошова допомога до 5 травня учасникам бойових дій виплачувалася у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 року 920 гривень.

Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку йому щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною; зобовязати УПСЗН Глобинської РДА здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому 4730 гривень щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

У судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. В запереченні на позов прохав розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позову відмовити. Мотивував тим, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено здійснення виплат щорічної разової грошової до 5 травня у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Кабінет Міністрів України, як орган, якому надано повноваження щодо визначення розміру грошової допомоги, в Постанові №141 від 02.03.2016 року встановив розмір щорічної разової грошової допомоги на 2016 рік учасникам бойових дій в розмірі 920,00 грн. Вказані грошові кошти 08.04.2016 року були перераховані позивачу на спеціальний рахунок, тому жодних протиправних дій чи бездіяльності з боку працівників УПСЗН Глобинської РДА не було. Крім цього, в задоволенні позову прохав відмовити в зв»язку з пропуском позовної давності, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст. 99 КАС України.

В порядку ч. 6 ст. 128 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно посвідчення Серії АА № 185802 ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, а отже, і право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій .

Сторонами визнано і не заперечується, що в 2016 році УПСЗН Глобинської РДА здійснило позивачу виплату допомоги до 5 травня в сумі 920,00 гривень, встановленій Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». .

Листом № 1099/6-28 від 28.02.2017 року УПСЗН Глобинської РДА відмовило ОСОБА_2 у перерахунку та доплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік , посилаючись на те, що її розмір відповідає чинному законодавству.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

Нормами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України.

Частина 1 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача ) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Позивач при обрахунку недоплаченої йому суми щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня вважає за належне застосувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік». Проте, це суперечить положенню ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 ст. 28 застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тобто, норма ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не може застосовуватись при обрахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У той же час, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленого ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент відповідних правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Відповідно до положень статей 113 та 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади забезпечує державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України; вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування тощо.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Тобто, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) проводиться до 5 травня учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

В Рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням управління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що у 2016 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», здійснена правомірно, в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на необхідність застосування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України по справі №21-3508а15 від 10 лютого 2016 року, оскільки спірні правовідносини у названій адміністративній справі виникли у квітні 2014 року, за інших фактичних обставин, тому підстав для висновку про застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах немає.

У задоволенні клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності суд відмовляє, оскільки відмова УПСЗН Глобинської РДА у перерахунку та виплаті грошової допомоги надана ОСОБА_2 28.02.2017 року, а позов подано 14.03.2017 року, тобто в шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що дії відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році здійснено відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

При вирішенні спору судом врахована позиція Вищого адміністративного суду України по справах аналогічної категорії (зокрема, ухвала від 13 січня 2017 року у справі № К/800/1422/17 (№ 333/3839/16-а).

Судові витрати у справі, відповідно до ч.5 ст. 94 КАС України, необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,99,160-163,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Р. М. Марущак