Справа № 805/1298/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

20 квітня 2017 року Справа № 805/1298/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., при секретарі судового засідання Шташаліс О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним наказу про встановлення випробування, зобовязання внести зміни до наказу, зобовязання нарахувати та виплатити виплати за ранг, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобовязання нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток, компенсацію за заподіяну моральну шкоду, -

за участю:

позивача - ОСОБА_1 особисто,

представника відповідача ОСОБА_2 за довіреністю.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації, про визнання незаконним наказу про встановлення випробування, зобовязання внести зміни до наказу, зобовязання нарахувати та виплатити виплати за ранг, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобовязання нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток, компенсацію за заподіяну моральну шкоду.

20 квітня 2017 року позивачем надано письмове клопотання, відповідно до якого просив суд на підставі частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України накласти арешт на банківські рахунки відповідача до повного виконання рішення суду по справі.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на те, що на час розгляду справи ціна позову перевищує 104 тис. грн., позивач передбачає виникнення складнощів при отриманні коштів у разі задоволення судом позовних вимог, в зв'язку з чим просить суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача.

Позивач у судовому засіданні підтримав обставини викладені у клопотанні та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання у зв'язку з необґрунтованістю та протиправністю, оскільки вжиття таких заходів вплине на права та законні інтереси всіх співробітників Департаменту.

За умов ч. 3 ст. 118 КАС України, питання про забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду таких питань.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та зясувавши підстави, наведені позивачем у обґрунтування клопотання про вжиття заходів забезпечення позову при вирішенні питання щодо застосування заходів забезпечення позову, заслухавши пояснення сторін суд, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Частиною 3 ст. 117 КАС України передбачено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

З наведеної норми вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

При цьому, відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік способів забезпечення позову є вичерпним.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову.

Тобто, необхідною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, або необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення; а також наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що сума ціни позову на час звернення з клопотанням складає більше ніж 104 тис. грн., зазначена сума на думку позивача є достатньо великою та може привести до ускладнення виконання відповідачем постанови у разі задоволення позовних вимог, в звязку з чим на підставі ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України просив суд накласти арешт на кошти відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що 20 лютого 2017 року наказом Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації № 10 «Про звільнення ОСОБА_1О.» відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 «Про державну службу», Закону України «Про відпустки», постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів», у звязку з встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, звільнено ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу організаційної роботи, забезпечення діяльності обласної комісії ТЕБ та НС та державного нагляду у сфері ЦЗ, з займаної посади 20 лютого 2017 року. Виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 20 грудня 2017 року по 20 лютого 2017 року тривалістю 5 календарних днів.

Не погодившись з оскаржуваним рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом, відповідно до якого, зокрема, просить суд зобовязати нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за заподіяну моральну шкоду, недораховані виплати за ранг.

Відповідно з аналізу ст. 117 КАС України вбачається, що основними підставами вжиття заходів забезпечення позову є: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення прав та законних інтересів необхідно буде докласти значних зусиль і витрат; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, суду необхідно встановити, чи дійсно існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення, чи стане можливим захист прав, свобод та інтересів після прийняття рішення по справі, чи існує в подальшому необхідність докладення зусиль та витрат для виконання рішення, чи є очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Суд зазначає, що на час звернення позивача з даним клопотанням, відсутні підстави вважати, що існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до прийняття рішення по справі, оскільки відповідно до положень статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Отже, законодавцем передбачено, що прийняті постанови підлягають виконанню на всій території України.

Тобто, посилання позивача, що не застосування положень статті 117 КАС України може призвести до порушення його прав, свобод та інтересів є передчасними та необґрунтованими.

Крім того, відповідно до статті 117 КАС України передбачено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік способів забезпечення позову є вичерпним.

Як вбачається з клопотання, позивач просив суд накласти арешт на кошти відповідача, однак, суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено форми забезпечення адміністративного судочинства, а саме: зупинення дії рішення, що оскаржується та заборона вчинення певних дій. Тобто, суд в межах статті 117 КАС України не може приймати рішення, щодо накладення арешту на майно відповідача, в тому числі на відкриті банківські рахунки відповідача.

Також, суд вважає доцільним зазначити, що прийняття рішення щодо накладення арешту на банківські рахунки відповідача можуть постраждати права, свободи та інтереси інших осіб, отже, у даному випадку суспільний інтерес перевищує особистий інтерес позивача.

Крім того, суд не може під час винесення рішення по справі керуватися лише припущеннями позивача.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом накладення арешту на відкриті банківські рахунки відповідача, суд приходить висновку, що воно є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 квітня 2017 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 17-118, 158-160, 165, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 805/1298/17-а відмовити.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 20 квітня 2017 року в присутності позивача та представника відповідача.

Повний текст ухвали складається у відповідності до вимог ст. 160 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.