Справа № 428/3000/17
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3000/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона з 19.08.1996 року проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області на посадах атестованого складу та 27.09.2016 року була звільнена з посади головного спеціаліста відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Луганській області через хворобу. Відповідно до діагнозу і постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання встановлено, що захворювання позивача повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Свідоцтвом про хворобу військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» ОСОБА_1 було визнано непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час у звязку із хворобою, повязаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. З 13 грудня 2016 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та 70% втрати професійної працездатності. Відповідно до висновку обласної МСЕК причиною втрати професійної працездатності є хвороба, що повязана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 27 вересня 2016 року наказом № 647 о/с від 22.09.2016 позивача було звільнено зі служби в поліції через хворобу. На день її звільнення вислуга років у календарному обчисленні становила 22 роки 06 місяців 06 днів (у т.ч. час навчання 02 роки 04 місяці 29 днів), у пільговому обчисленні: 26 років 08 місяців 22 дні. В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у звязку із втратою працездатності поліцейського, надавши всі необхідні документи для призначення такої допомоги. Однак листом від 29.12.2016 їй було відмовлено у призначенні допомоги та повернутий без виконання повний пакет документів, оскільки випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) повязаних з виконанням службових обовязків або проходженням служби в органах внутрішніх справ статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені. Позивач вважає таку відмову та повернення без виконання документів неправомірною, тому що вона має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016. Із урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просить про наступне:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок втрати працездатності поліцейського;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Луганській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок втрати працездатності поліцейського;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок втрати працездатності поліцейського в розмірі 144000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, які викладені в письмових запереченнях проти позову.

Дослідивши надані учасниками розгляду справи докази, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 з 19.08.1996 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 27.09.2016 в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, що підтверджується розрахунком вислуги років на пенсію майора поліції ОСОБА_1

22.09.2016 наказом ГУНП в Луганській області № 647 о/с майора поліції ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу внутрішнього аудиту Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1 за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено через хворобу з 27.09.2016, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки 06 місяців 06 днів (у т.ч. час навчання 02 роки 04 місяці 29 днів), у пільговому обчисленні: 26 років 08 місяців 22 дні, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 25 діб.

Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 139, виданого 23.06.2016 військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» за направленням УКЗ ГУНП України в Луганській області, ОСОБА_1 отримала захворювання, повязане з проходженням служби у органах внутрішніх справ. Була визнана непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час.

Згідно виписки з акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 14.12.2016 серії 12ААА № 441875 позивачу з 13.12.2016 до 01.01.2018 встановлено II групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням службових обовязків.

Відповідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 14.12.2016 серія 12ААА № 005162 встановлено, що рівень втрати професійної працездатності ОСОБА_1 первинно становить 70% згідно із свідоцтвом про хворобу № 139.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 14.12.2016 серії 12ААА № 441875 позивачу з 13.12.2016 до 01.01.2018 встановлено II групу інвалідності у звязку із захворюванням, повязаним з проходженням служби в ОВС. Висновок про умови та характер праці: виражене обмеження життєдіяльності.

Позивач звернулася до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплати їй одноразової грошової допомоги у звязку із тим, що вона отримала ІІ групу інвалідності внаслідок хвороби, повязаної з виконанням службових обовязків.

Листом № 5529/111/22/05-2016 року від 29.12.2016 року позивача було повідомлено, що випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва) повязаних з виконанням службових обовязків в органах внутрішніх справ, статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені. Також їй був повернутий пакет документів.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у виплаті їй одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок хвороби, повязаної з виконанням службових обовязків, є неправомірними.

У своїй відмові та письмових запереченнях відповідач не посилається на недостатність документів, поданих позивачем для вплати одноразової грошової допомоги, а обґрунтовує свою бездіяльність неповнотою законодавчих актів. У звязку з такими доводами, відповідач вказував на те, що виплата одноразової грошової допомоги не можлива на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

16.09.2015 Кабінет Міністрів України у звязку з прийняттям Верховною ОСОБА_2 України Закону України «Про Національну поліцію» постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач, як особа, яка проходила службу в поліції, втратила працездатність внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням нею служби, та була звільнена зі служби в поліції саме через хворобу, викликану цим захворюванням.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок № 4), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Судом було встановлено, що позивач отримала захворювання (хворобу) під час виконання своїх службових обовязків, про що свідчать копії виписок та довідок МСЕК, свідоцтва про хворобу, які наявні у матеріалах справи.

Фактичною підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги стало те, що за позицією відповідача, хвороба позивача, як зазначено в копіях виписок та довідок МСЕК, повязана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції. У звязку з такими доводами, відповідач вказував на те, що виплата одноразової грошової допомоги не можлива на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

З такими доводами відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Отже, дія затверджених цими Постановами Порядків поширюється на працівників міліції.

В той же час встановлені обставини справи свідчать про те, що на час встановлення позивачу інвалідності вона проходила службу в поліції, звільнено позивача також зі служби в поліції. Тобто, на час виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, вона була поліцейською, а не працівником міліції, тому посилання відповідача на положення вказаних постанов КМУ є безпідставними.

Крім цього, наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року внесено зміни до Порядку № 4, відповідно до яких пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4.

Відповідно до пп. 4 п.5 розділу I Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, на теперішній час і Порядок №4 визначає таку підставу для призначення одноразової грошової допомоги як втрата працездатності поліцейського, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи підтверджують наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у звязку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням нею служби в поліції (п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»).

Вирішуючи питання про розмір одноразової грошової допомоги, яку просить зобовязати призначити та виплатити позивач, суд враховує, що згідно із п.п. «б» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, зокрема, в разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, в разі набрання цією постановою суду законної сили, буде прийнято саме на підставі цієї постанови, тобто рішення про виплату вважатиметься таким, що прийнято в 2017 році, а отже 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2017 року дорівнюватиме 144000 грн. (90 х 1600 грн.) Саме в такому розмірі слід зобовязати відповідача призначити та виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги.

З метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна судова практика щодо вирішення подібних спірних правовідносин міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 року по справі № 800/30467/16, ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року по справі № 428/959/17, постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 року по справі № 825/1394/16, ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 року по справі № 335/9056/16-а, ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року по справі № 373/1188/16-а, тощо.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сум одноразової грошової допомоги суд зазначає, що вказана вимога фактично дублює вимогу про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити допомогу. Більш того, така вимога не відповідає змісту ст. 105 КАС України.

З метою забезпечення зрозумілості судового рішення та недопущення подвійної виплати позивачу належних їй сум, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сум одноразової грошової допомоги, при цьому точна сума допомоги, яка має бути виплачена позивачу, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України буде вказана в резолютивній частині постанови в абзаці про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити таку допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно із статтею 94 КАС України, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору як учасник бойових дій згідно із Законом України «Про судовий збір», а отже судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок втрати працездатності поліцейського.

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Луганській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок втрати працездатності поліцейського (визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції) в розмірі 144000 (сто сорок чотири тисячі) грн. 00 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 20 квітня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін