Справа № 489/588/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2017-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/588/17
Номер провадження 2-а/489/160/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта поліції Логутенкова Віктора Васильовича, Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта поліції Логутенкова Віктора Васильовича, Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 03.02.2017 р. відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції Логутенковим В.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки він здійснив обгін на залізничному переїзді, чим порушив п. 14.6 в ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував. Крім того, інспектором було винесено Постанову з порушенням вимог законодавства до її змісту.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №777072 від 03.02.2017 р.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та проти них заперечував. Згідно наданих заперечень вбачається, що відповідачем правомірно та у відповідності до вимог діючого законодавства було винесено Постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, оскільки останнім було здійснено обгін на залізничному переїзді, чим порушено правила дорожнього руху України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

03.02.2017 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Миколаєві по вул. Індустріальній,1 здійснив обгін на залізничному переїзді, чим порушив п. 14.6 в ПДР України. Його було зупинено інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в м. Миколаєві Логутенковим В.В. та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №777072 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за ……порушення правил обгону…

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме правил дорожнього руху він не порушував. Крім того інспектором не було складено Постанову за змістом у відповідності до вимог, передбачених діючим законодавством.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому суд вважає, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги твердження позивача щодо не роз'яснення йому інспектором прав та обов'язків, але погоджується із тим, що Постанова повністю не відображає опису обставин, встановлених при розгляді справи та не підтверджуно факту вчинення правопорушення, матеріалами фото-, відео фіксації правопорушення тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відсутні, з огляду на те, що неможливо встановити склад та місце правопорушення, щодо якого існують суперечки між сторонами, суд вважає, що вина позивача не доведена, через що вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта поліції Логутенкова Віктора Васильовича, Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №777072 від 03.02.2017 р., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя : Н.С. Тихонова