Справа № 759/17323/16-а
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/88/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним і зобов'язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Правобережного об'єднаного УПФУ в місті Києві про визнання рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку раніше призначеної їй пенсії, виходячи з розміру місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури м. Києва від 19.05.2016 року за № 18/332, протиправним і зобов'язання здійснити певні дії, зокрема щодо проведення відповідачем такого перерахунку.

Вимоги обгрунтовує тим, що з 26.12.2002 року вона перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру " в редакції від 05.11.1991 року у розмірі 90% від суми місячного заробітку. Постановою КМУ від 09.12.2015 року за № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особоливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року підвищено посадові оклади працівникам органів прокуратури. 31.05.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, виходячи з розміру місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури м. Києва від 19.05.2016 року за № 18/332. Проте, листом від 10.06.2016 року за № 414/01/Д-319 в перерахунку пенсії їй відповідач відмовив, саме таку відмову і вважає протиправною, з огляду на що і звертається до суду з відповідним позовом, щоб відновити свої порушені права, шляхом зобов»язання відповідача вчинити певні дії, зокрема щодо проведення відповідачем такого перерахунку її раніше призначеної пенсії.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року на підставі ст.183-2 КАС України розгляд цієї справи призначено в скороченому провадженні.

Згідно ст.183-2 КАС України предстаник Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві подав суду свої письмові заперечення проти позову, згідно яких у задоволенні такого просять відмовити, з тих підстав, що вимога позивача про перерахунок раніше призначеної їй пенсії грунтується на нормах Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, тоді як такий Закон втратив чинність 15.07.2015 року. Натомість, чинний тепер Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року за № 1697-VII, який вступив в дію з 15.05.2015 року та передбачає призначення пенсії у розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, а не 90%, як того хоче позивач. Крім того, умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначається КМУ, однак таких наразі не існує. Крім того, ЗУ «Про внесеня змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 20.03.2015 року за № 213, який набрав чинності 01.04.2015 року внесено зміно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», а саме: максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, враховуючи письмові пояснення відповідача, викладені в позовній заяві обставини, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 26.12.2002 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру " від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12 липня 2001 року №2663-III) у розмірі 90% від суми місячного заробітку.

31.05.2016 року позивач звернулась до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» та надала довідку про заробітну плату від 19.05.2016 року за № 18/332 прокуратури міста Києва.

За наслідками розгляду заяви, Листом від 10.06.2016 року за № 414/01/Д-319 Правобережне об'єднання УПФУ в місті Києві повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії.

Вирішуючи питання щодо правомірності такої відмови, суд виходить з наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури визначено приписами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

У відповідності до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року внесено зміни, зокрема до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали.

Також, Законом № 3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивача права на пенсію, було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, було регламентовано його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено в редакції Закону України N 76-VIII від 28.12.2014: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набрав чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, відповідно до пп. 1 п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури на момент виникнення спірних правовідносин регулюється правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Згідно ч. ч. 13, 20 ст. 86 вказаного Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаних змін не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Так, статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 09.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Доводи пенсійного органу про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру», у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (далі - Постанова № 1013).

Відповідно до п. 3 ч. 1 Постанови № 1013 у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено, в тому числі, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури м. Києва від 19.05.2016 року за № 18/332 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, пенсія позивача підлягає перерахунку відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, згідно довідки прокуратури м. Києва від 19.05.2016 року за № 18/332 року, з 31.05.2016 року, тобто з моменту звернення позивача до відповідача із відповідною заявою та необхідним пакетом документів, а не з 01.01.2016 року як того просить позивач у позові.

За таких обставин, керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст.ст. 2, 6, 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позово ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним і зобов'язання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати відмову Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 10.06.2016 року за № 414/01/Д-319 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі її заяви від 31.05.2016 року та долученої до неї довідки прокуратури міста Києва від 19.05.2016 року за № 18/332 року протиправною.

Зобов'язати Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві здійснити з 31 травня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року, чинного на час призначення пенсії в розмірі 90 % від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури міста Києва від 19.05.2016 року за № 18/332 року без обмеження її граничного розміру, з урахуванням фактично отриманих виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: