Справа № 826/26104/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2017 року № 826/26104/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів під головуванням судді Добрянської Я.І., суддів - Кузьменка В.А., Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Міністерства охорони здоров'я України (МОЗ України)

третя особа Одеський міський пологовий будинок № 5

про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування шкоди,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України (МОЗ України), третя особа: Одеський міський пологовий будинок № 5, в якому просить:

1. визнати бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України, яка полягала в незабезпеченні додержання Одеським міським пологовим будинком № 5 прав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на охорону здоров'я, нездійсненні контролю за якістю медичної допомоги, яка надавалася Одеським міським пологовим будинком № 5;

2. стягнути з Міністерства охорони здоров'я України на користь ОСОБА_1 кошти на загальну суму 8000 євро, що по курсу НБУ на 24.11.2015р. становить 204656,26 грн. на відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю відповідача.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача, що полягала у невиконанні покладених на нього законодавством обов'язків. Так, внаслідок халатності медичного персоналу Одеського міського пологового будинку № 5, контроль за якістю надання послуг за яким покладено на відповідача, загинув син позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності. Так, жодних скарг чи звернень щодо неналежного виконання обов'язків лікарів Одеського міського пологового будинку № 5 від позивача не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Згідно наданих письмових пояснень вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Так, згідно з перинатальним свідоцтвом № 504 від 02.12.2011 р. встановлено паталогоанатомний діагноз Інтранатальна загибель плоду, Аномалія розташування пуповини. Тромбоз вен пуповини. Часткове плотне прикріплення плаценти. Ручне відділення плаценти. Гіпотонія матки. Геморагічний шок І-ІІІ ступеню. Постгеморогічна анемія ІІІ ст. ОСОБА_7 була ознайомлена з вище зазначеним діагнозом, але ніяких заперечень ані в усній, ані в письмовій формах не надавала. Крім того, згідно фізіологічної будови людини під час гінекологічного огляду вагітної жінки ніякі пошкодження пуповини відбутися не можуть. В даному випадку, на думку представника третьої особи, всі лікарі та середній медичний персонал діяли згідно діючих інструкцій та протоколів по веденню пологів.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника третьої особи, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши наявні у справі документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2011 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.07.2011 р.

Дружина позивача очікувала дитину та ІНФОРМАЦІЯ_1 прибула в Одеській міський пологовий будинок № 5, який знаходиться за адресою: вул. Маршала Говорова, 28 для пологів.

Як зазначає позивач, попередньо між позивачем та лікарем ОСОБА_4, який на той час являвся працівником Одеського міського пологового будинку № 5, було досягнуто домовленості про те, що останній буде супроводжувати дружину позивача під час вагітності та прийме у неї пологи.

Позивач був присутній під час пологів внаслідок чого мав можливість спостерігати за їх ходом. В ході пологів лікар ОСОБА_4 періодично виходив з пологової кімнати, залишаючи жінку позивача наодинці.

В подальшому, коли в черговий раз ОСОБА_4 покинув пологову кімнату, увійшов лікар ОСОБА_5, який перебував в той час в трудових відносинах з Одеським пологовим будинком № 5. Останній підійшов до ОСОБА_3, одягнувши гумові рукавички проводив її огляд, після чого швидко покинув кабінет.

Через 5-10 хвилин у даний кабінет увійшли медсестри, які перевіривши стан дитини почали кричати, що відбувається асфікція та дитина народжується мертвою.

Після народження дитини медсестрами було констатовано наявність трьох пошкоджень пуповини та факт народження дитини мертвою. Офіційна причина смерті дитини - внутрішньоутробна гіпоксія вперше визначена під час пологів, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Одеського міського пологового будинку № 5 № 443 від 02.12.2011 р.

03.12.2011 р. сина позивача - ОСОБА_6 було поховано на Таїровському кладовищі м. Одеси.

За викладеними фактами позивач 18.06.2015 р. звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування.

Станом на час звернення до суду із позовом позивачу не відомо чи за даним фактом розпочато досудове розслідування та про хід останнього також нічого невідомо.

В подальшому, для уникнення подібного випадку, наступні пологи дружини позивача відбувалися за кордоном на території Австрії, у Відні, що підтверджується свідоцтвом про народження та копією довідки про реєстрацію особи (сина позивача) громадянином України.

Внаслідок чого позивачем було понесені витрати, які полягали в оплаті медичних послуг на загальну суму 8000 євро, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Міністерство охорони здоров'я України діє відповідно до Положення про Міністерство охорони здоров'я України, яке затверджено Кабінетом Міністрів України від 25.03.2015 р. № 267 (надалі - Положення № 267).

Відповідно до п. 1 цього Положення Міністерство охорони здоров'я України (МОЗ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пп. 4 п. 5 Положення № 267 МОЗ України здійснює контроль за діяльністю підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Отже, МОЗ України здійснює контроль лише за діяльністю підконтрольних йому підприємств та організацій.

Як вбачається з матеріалів справи, випадок смерті дитини позивача стався у Комунальній установі «Пологовий будинок № 5», яка є комунальним закладом, тобто окремою юридичною особою, яка самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Статтею 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21 травня 1997 року280/97-ВР (надалі- Закон N 280/97-ВР) передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління Комунальної установи «Пологовий будинок № 5» є його засновник, а саме Одеська міська рада.

Згідно пп. 1 п. «а» ст. 32 Закону N 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Водночас, МОЗ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (абз. 2 п. 1).

Основи законодавства України про охорону здоров'я визначають правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров'я в Україні, регулюють суспільні відносини у цій сфері з метою забезпечення гармонійного розвитку фізичних і духовних сил, високої працездатності і довголітнього активного життя громадян, усунення факторів, що шкідливо впливають на їх здоров'я, попередження і зниження захворюваності, інвалідності та смертності, поліпшення спадковості від 19 листопада 1992 року N 2801-XII (надалі- Основи законодавства України).

Відповідно до ст. 17 Основ законодавства України провадження господарської діяльності в сфері охорони здоров'я, яка відповідно до закону підлягає ліцензуванню, дозволяється лише за наявності ліцензії.

Згідно бази даних Ліцензійного реєстру МОЗ України Комунальна установа «Пологовий будинок № 5» має ліцензію видану МОЗ України.

Відповідно до Положення «Про клініко-експертні комісії Міністерства охорони здоров'я України» затвердженого наказом МОЗ України від 24.02.2010 № 163, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, клініко-експертні комісії Міністерства охорони здоров'я України (далі - КЕК МОЗ) є постійно діючим органом, який створюється для колегіального розгляду клініко-експертних питань діагностики, лікування та реабілітації, скарг громадян України та інших осіб, яким надавалась на території України медична допомога, питань якості медичної допомоги, а також відповідних звернень підприємств, організацій, установ, фондів соціального страхування, судових органів, прокуратури тощо.

Відповідно до п. 2.1 названого Положення КЕК МОЗ розглядає питання, визначені пунктом 1.1 цього Положення, в закладах охорони здоров'я (далі - ЗОЗ) державної форми власності, що належить до сфери управління МОЗ та комунальної форми власності, що належать до сфери управління обласних державних адміністрацій під час проведення виїзних або невиїзних (шляхом запиту та отримання від ЗОЗ необхідних документів для клініко-експертної оцінки якості медичної допомоги) перевірок.

Як вбачається з пояснень відповідача жодних скарг від позивача чи інших установ та організацій до МОЗ України не надходило. Вказані доводи не спростовуються матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача із запитом на отримання публічної інформації від 09.06.2016 р., в якому просив, зокрема, надати інформацію чи розслідувався компетентними органами чи посадовими особами Міністерства охорони здоров'я України факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 мертвою дитини - ОСОБА_6 під час прийому пологів у ОСОБА_7 лікарем ОСОБА_4 в КУ «Пологовий будинок № 5»; чи розглядалося компетентними органами чи посадовим особами Міністерства охорони здоров'я України питання за фактом дій та участі лікаря ОСОБА_5 під час прийому пологів ІНФОРМАЦІЯ_1 тощо.

За результатами розгляду вказаного запиту, МОЗ України надало відповідь від 15.06.2016 р. № 04.02.24-17/825/ЗПІ-16/14927 згідно якої звернення позивача буде розглянуто в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Листом від 29.06.2016 р. № 04.02.24-17/825/ЗПІ-16/15898 МОЗ України повідомило позивача, що проведення оцінки якості та обсягу надання медичної допомоги та медичного обслуговування його дружини в КУ «Пологовий будинок № 5» м. Одеса клініко-експертною комісією не проводилось.

Здійснення контролю за діяльністю установ охорони здоров'я комунальної власності територіальної громади м. Одеси входить до повноважень Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації. Інформацію щодо народжених мертвими у КУ «Пологовий будинок № 5» м. Одеса позивач може отримати в Одеському інформаційно-аналітичному центрі медичної статистики.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався із запитом про надання публічної інформації від 09.06.2016 р. до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи.

За результатами розгляду даного запиту, КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надано відповідь від 14.06.2016 р. № 1313-03, згідно якої гр. ОСОБА_6 за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 за журналами реєстрації не значиться та ексгумації його тіла не проводилося.

Позивачем надано суду звернення слідчого Приморського ВП ГУНП в м.Одесі в Одеській області до Головного лікаря «Пологового будинку № 5» про надання інформації від 23.06.2016 р. № 36/3113 та запит на отримання публічної інформації від 14.07.2016 р., направлений до Одеського обласного інформаційно-аналітичний центр медичної статистики та від 14.07.2016 р., направлений до Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації щодо здійснення розслідування за фактом народження ІНФОРМАЦІЯ_1 мертвою дитини - ОСОБА_6

Вказані запити були направлені позивачем під час розгляду даної справи. Проте доказів того, що позивач звертався до відповідача із скаргою на дії відповідача матеріали справи не містять.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не було допущено протиправної бездіяльності, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання бездіяльності Міністерства охорони здоров'я України, яка полягала в незабезпеченні додержання Одеським міським пологовим будинком № 5 прав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на охорону здоров'я, нездійсненні контролю за якістю медичної допомоги, яка надавалася Одеським міським пологовим будинком № 5 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу на посилання позивача на те, що лікарем ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час пологів умисно було перетиснуто пуповину дитини в результаті чого настала її смерть, а також на те, що мертвонароджених дітей використовували як біологічний матеріал для продажу. Так, вказані факти повинні бути встановлені під час ексгумації та експертизи причин смерті мертвонародженого. Отриманим висновкам повинна бути надана оцінка слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження, а діям підозрюваних осіб - відповідна кваліфікація згідно Кримінального кодексу України, викладена у обвинувальному вироку, який в подальшому повинен бути переданий до суду для вирішення питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача та наявність елементів, які є підставою для застосування деліктної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди по відношенню до особи, якій адресована відповідна вимога, а саме: наявність шкоди, протиправної поведінки особи, вини особи, яка заподіяла шкоду; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Міністерства охорони здоров'я України на користь ОСОБА_1 коштів на загальну суму 8000 євро, що по курсу НБУ на 24.11.2015р. становить 204656,26 грн. на відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч. 2).

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3).

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність його дій. Водночас, позивачем не доведено обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог з огляду на що останні не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Я.І. Добрянська

Судді: В.А. Кузьменко

А.Б. Федорчук