Справа № 816/2129/16
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р.Справа № 816/2129/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017р. по справі № 816/2129/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області , Національної поліції України

про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Національної поліції України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення від 01 жовтня 2016 року з приводу винесення для прийняття Верховною Радою України відповідного закону, який би регулював порядок відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання розяснення з приводу порядку оскарження прийнятого рішення по моєму зверненню від 01 жовтня 2016 року з приводу винесення для прийняття Верховною Радою України відповідного закону, який би регулював порядок відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України;

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення від 01 жовтня 2016 року з приводу винесення для прийняття Верховною Радою України відповідного закону, який би регулював порядок відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України;

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не надання відповіді про пересилання за належністю (Головному Управлінню Національної поліції в Полтавській області) звернення від 01 жовтня 2016 року з приводу винесення для прийняття Верховною Радою України відповідного Закону, який би регулював порядок відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017р. по справі № 816/2129/16 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Полтавській області щодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 01 жовтня 2016 року.

Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 01 жовтня 2016 року.

Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не повідомлення ОСОБА_1 про пересилання Головному Управлінню Національної поліції в Полтавській області звернення від 01 жовтня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Перший відповідач, Головне управління Національної поліції в Полтавській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, та зазначає, що до компетенції Національної поліції України не відносяться порушені позивачем у зверненні питання.

Другий відповідач, Національна поліція України, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, та зазначає, що Кабінетом Міністрів України звернення позивача від 01.10.2016 за належністю направлено до Національної поліції України, розгляд якого керівництвом Національної поліції України доручено Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано те, що Національна поліція України не повинна була повідомляти позивача про пересилання його звернення від 01.10.2016 р., оскільки не було самого факту пересилання звернення, а лише доручення керівництва Національної поліції України провести розгляд звернення ОСОБА_1 відповідному територіальному органу поліції. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017р. по справі № 816/2129/16 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Також Національною поліцією України було заявлено клопотання про повернення переплаченої суми судового збору у розмірі 704 грн.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційних скарг у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.2016 року позивач через Державну установу «Урядовий контактний центр» Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади на імя Премєра Міністра України ОСОБА_2 було направлено звернення з приводу внесення для прийняття Верховною Радою України відповідного закону, який би регулював порядок відшкодування завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення у порядку ст. 1177 ЦК України.

Позивач у своєму зверненні від 01.10.2016 р. до Кабінету Міністрів України зазначає, що 01.02.2015 року невідомими особами було скоєно крадіжку з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій мешкає позивач з родиною, звідки викрадено грошові кошти в сумі 5000 грн., 31340 доларів США, ноутбук марки Lenovo В570е (с/н WB05256435), чим спричинено позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 535751 грн.

За даним фактом СВ Київського РВ ПМУ в Полтавській області порушено кримінальне провадження та внесено до ЄРДР за № 0000227 від 01.02.2015 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В кримінальному провадженні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано потерпілим.

Дане звернення Кабінетом Міністрів України було направлено до Національної поліції України за вих. № 30282 від 12.10.2016 р.

17 жовтня 2016 року розгляд звернення позивача керівництвом Національної поліції України було доручено Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.10.2016 р. Головне управління Національної поліції в Полтавській області позивачу була надана відповідь від 31.10.2016 р. № Ф-115, в якій вказано, що у Національній поліції України відсутня компетенція щодо вирішення порушених позивачем питань у зверненні, яке адресовано Премєр-Міністру України ОСОБА_2

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі його звернення від 01 жовтня 2016 року, не повідомлення позивача про пересилання Головному Управлінню Національної поліції в Полтавській області звернення від 01 жовтня 2016 року та не розяснення порядку оскарження прийнятого рішення, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Національною поліцією України та Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області порушено порядок пересилання звернення позивача за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

У відповідності до ч.1 ст. 1 Закону України Про звернення громадян, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону України Про звернення громадян, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про звернення громадян звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону України Про звернення громадян, відповідно до якої, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 3 статті 15 Закону України Про звернення громадян визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

З матеріалів справи встановлено, що звернення позивача від 01.10.2016 року надійшло на адресу Національної поліції України 12.10.2016 року. 17.10.2016 року Національною поліцією України зазначене звернення направлено до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, оскільки проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 01.02.2015 р., про яке йдеться у зверненні позивача, здійснюється слідчим підрозділом Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Позивач не був повідомлений про направлення його звернення від 01.10.2016 року для розгляду, проведення перевірки викладеної інформації та вжиття заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства, а також інформування автора звернення у встановлений законом строк про вжиті заходи (як це вказано у листі, адресованому ОСОБА_3, за підписом т.в.о. голови Національної поліції України ОСОБА_4) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України Про звернення громадян, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки; рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Таким чином, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), реалізують свої повноваження, зокрема, шляхом прийняття відповідних рішень за результатами розгляду звернень громадян та доведення їх до відома заявників. При цьому, обов'язковою вимогою до змісту вказаних рішень є вмотивованість відповіді органу державної влади та роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення у разі відмови в задоволенні вимог.

Колегія суддів встановила, що листом №Ф-115 від 31.10.2016 р. Головне управління Національної поліції в Полтавській області повідомило позивача про відсутність компетенції розгляду Національною поліцією України порушених позивачем у зазначеному зверненні питань (а.с 27). З тексту відповіді встановлено, що відповідачем взагалі не розглядалися питання, порушені у зверненні, лист відповідача не містить відомостей про прийняті рішення за вимогами позивача, тобто відповідь Головного управління Національної поліції в Полтавській області взагалі не містить відповідей на поставлені позивачем у зверненні від 01.10.2016 р. питання, а тому колегія суддів вважає неогрунтованим довід апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Полтавській області що в даному випадку відповідач не мав повноважень переслати звернення за належністю до Кабінету міністрів України.

Згідно ч.3 ст. 7 Закону України Про звернення громадян, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Таким чином, коли питання, які порушені у зверненні до органу державної влади, або посадової особи, яке подано відповідно до приписів Закону України Про звернення громадян, не входять до їх повноважень, звернення не більше як в п'ятиденний строк пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі та повідомляється про це громадянину, який подав звернення.

Враховуючи приписи статті 7 Закону України Про звернення громадян, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачами було порушено порядок пересилання звернення позивача за належністю відповідному органу чи посадовій особі, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 від 01.10.2016 р. та щодо не повідомлення позивача про пересилання Головному Управлінню Національної поліції в Полтавській області звернення від 01.10.2016 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Довід апеляційної скарги Національної поліції України, стосовно того, що вони не повинні були повідомляти позивача про пересилання його звернення від 01.10.2016 р., оскільки не було самого факту пересилання звернення, а лише доручення керівництва Національної поліції України провести розгляд звернення ОСОБА_1 відповідному територіальному органу поліції, колегія суддів не приймає, оскільки на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України Про звернення громадян Національна поліція України мала повідомити позивача, який подав звернення, про пересилання звернення Головному управлінню Національної поліції в Полтавській області.

Стосовно доводу апеляційної скарги Національної поліції України, що суд першої інстанції не звернув увагу на вимоги п. 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 року №1177, а саме, щодо звернення позивача не пізніше ніж пятиденний термін повинно було прийнято рішення про передачу на вирішення до підпорядкованого чи іншого органу, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України зазначено, щодо кожного звернення не пізніше ніж у пятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до свого провадження; передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого органу; надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушенні у зверненні, не входять до компетенції органів внутрішніх справ, про що одночасно повідомити автора; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

Тому колегія суддів вважає, що Національна поліція України, саме на підставі п. 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, при встановленні, що звернення позивача не віднесено до його компетенції, повинна була надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, а саме до Кабінету міністрів України, оскільки питання, порушенні у зверненні позивача, не входили до компетенції органів внутрішніх справ, про що одночасно мала повідомити позивача.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017 р. по справі № 816/2129/16 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Також, колегія суддів вважає відмовити в задоволенні клопотання Національної поліції України про повернення переплаченої суми судового збору у розмірі 704 грн., оскільки з апеляційної скарги Національної поліції України встановлено, що вона просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в повному обсязі, якою було задоволено три позовні вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2017р. по справі № 816/2129/16 залишити без змін.

Відмовити в задоволенні клопотання Національної поліції України про повернення переплаченої суми судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2017 р.