Справа № 523/10497/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/10497/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря: Берекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

26.07.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.11.2016 року, просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №9 від 29.01.2015 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком; зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи на посаді пакувальниці Одеської фабрики картонажно-паперових виробів з 01.06.1974р. по 10.09.1996р.; зобов'язати УПФУ призначити ОСОБА_2 пенсію за віком із розрахунку оптимального періоду заробітної плати за 60 календарних місяців згідно з довідками про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.02.2016 року №№10,11,12, з 23.11.2015 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачу правомірно відмовлено у призначені пенсії, оскільки її страховий стаж не підтверджено належними документами. При зверненні до УПФУ позивачем не надано довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.02.2016 року, на які вона посилається при зверненні з даним позовом до суду.

Також, апелянт посилається на те, що трудовий стаж на підставі показань свідків підтверджується у виключних випадках, зокрема, при відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, тоді як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЗАТ Одеська фабрика «Олімпія» не є ліквідованим, перебуває в стані припинення, а також наявні відомості про органи управління юридичною особою.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим ставиться питання про скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.11.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення їй пенсії за віком та, у зв'язку з втратою трудової книжки, для підтвердження свого трудового стажу позивач надала відповідачу акт за підписом свідків.

Рішенням Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9 від 29.01.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю страхового стажу не менше 15 років згідно абзацу 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, виходив з того, що позивачем надано до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі достатні докази на підтвердження трудового стажу, необхідного для призначення їй пенсії за віком, зокрема, акт за підписом свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також довідки про прийняття та звільнення її з роботи, довідки про заробітну плату за період з 01.01.1980р. по 10.09.1986р. для обчислення пенсії

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком при наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Апеляційний суд встановив, що 23.11.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії. До заяви додано копії паспорту та ідентифікаційного номеру; довідки від 20.10.2015 за вих. №03.3-19/41 та від 30.11.2015 року за вих. №03.3-20/359, видані Головним управлінням статистики в Одеській області; довідку від 07.10.2015 року за вих. №Г-2761, видану Державним архівом Одеської області; довідки від 05.11.2015 року №2810-Г-11.1-21 та від 14.12.2015 року за вих. 3053-Г-11.1-21, видані Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради; ксерокопії свідоцтва про народження дітей; акт за підписом свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 75 з.б.)

Підставою для відмови у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_2 Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в рішенні №9 від 29.01.2016 року зазначило відсутність у позивача необхідного трудового стажу, визначеного ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів доходить висновку, що для надання документів на підтвердження наявного трудового стажу законодавцем встановлений алгоритм дій, що йдуть у певній послідовності. Зокрема, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, визначено трудову книжку. За її відсутності черговим елементом для підтвердження стажу виступають: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За неможливості підтвердити наявний трудовий стаж будь-якими документами, законодавцем передбачено останній по черговості спосіб, а саме: встановлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Позивач у своїй позовній заяві та його представник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, з якими погодився суд першої інстанції в оскаржувані постанові від 16.02.2017 року, наголошували, що стаж роботи ОСОБА_2 з 1976 року по 1996 рік підтверджується довідками ВАТ «Одеська фабрика «Олімпія» про прийняття та звільнення з роботи та довідками про заробітну плату, наданими до УПФУ.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до переліку документів до заяви ОСОБА_2 про призначення пенсії від 23.11.2015 року позивачем не надано до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі вказаних довідок. (а.с.75 з.б.)

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що довідка ВАТ «Одеська фабрика «Олімпія» №8 від 05.02.2016 року про роботу позивача з 01.06.1974 року по 10.09.1996 року пакувальницею та довідки ВАТ «Одеська фабрика «Олімпія» №№10, 11, 12 від 05.02.2016 року про заробітну плату не могли надаватись до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, оскільки видані у часі пізніше, аніж прийняття відповідачем 29.01.2016 року рішення про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, у Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на час винесення рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 були відсутні документи, що підтверджують її стаж.

При цьому, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним підтвердженням стажу роботи ОСОБА_2 з 01.06.1974 року по 10.09.1996 року пакувальницею у ВАТ «Одеська фабрика «Олімпія» є покази свідків, яких допитано судом під час прийняття оскаржуваної постанови, оскільки пунктом 18 Порядку №637 передбачено можливість встановлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків лише у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних.

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ЗАТ «Одеська фабрика «Олімпія» не є ліквідованим, перебуває в стані припинення, а також зазначено відомості про органи управління юридичною особою - голова ліквідаційної комісії ОСОБА_7, до якого перейшли повноваження по управлінню справами товариства. (а.с.51-56)

Також, позивачем у позовній заяві зазначено, що Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі порушило її права, оскільки не дотрималось строку розгляду заяви про призначення пенсії.

Відповідно п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2016 року ОСОБА_2 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою, в якій просила винести рішення про призначення пенсії на підставі наданих документів в 10-денний термін. Також, позивач в заяві зазначила, що інші документи вона надавати не буде. (а.с.76)

Твердження позивача, що вказана заява була підроблена посадовими особами Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки під час розгляду апеляційної скарги представник ОСОБА_2 зазначив, що з приводу фальсифікації заяви від 26.01.2016 року ні він, ні його довіритель до правоохоронних органів не звертались, а відтак відомості про фальсифікацію є непідтвердженими.

Що ж до позовних вимог стосовно призначення пенсії за віком із розрахунку оптимального періоду заробітної плати за 60 календарних місяців згідно з довідками про заробітну плату для обчислення пенсії від 05.02.2016 року №№10,11,12, з 23.11.2015 року, то, апеляційний суд встановив, що з приводу вказаного питання ОСОБА_2 до відповідача не зверталась та стосовно них суб'єктом владних повноважень не приймалось жодних рішень. Вказану обставину представник позивача не заперечував під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 у цій частині, перебрав на себе повноваження органу ПФУ.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що станом на момент винесення рішення №9 від 29.01.2016 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком, у Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі були відсутні докази на підтвердження наявного у позивача трудового стажу, а тому вказане рішення прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 не позбавлена права повторно звернутися до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком з наданням документів, що підтверджують її трудовий стаж.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Оскільки при прийнятті постанови від 16.02.2017 року судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, тому, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України, це є підставою для скасування оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м.Одеси та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв