Справа № 2-а-4274/11/1470
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р.Справа № 2-а-4274/11/1470

Категорія:12.2Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Милосердного М.М.

ОСОБА_1

в звязку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України та Головного управління юстиції у Миколаївській області (в інтересах Кабінету Міністрів України) на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, 3-тя особа Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітної платі,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, 3-тя особа Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, про визнання протиправною бездіяльності щодо неприведення посадового окладу з вересня 2006 року по березень 2011 року включно у відповідність до вимог ст. 44 Законом України "Про статус суддів", стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 130 919, 22 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказувала, що з серпня 2006 року вона працює на посаді судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, однак зарплата їй виплачується у значно меншому розмірі, ніж передбачено ст. 44 Законом України "Про статус суддів".

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування зазначених витрат та неможливістю їх покриття за рахунок інших коштів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2010 року позов задоволений.

Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Миколаївській області щодо не приведення посадового окладу ОСОБА_2 з 01 вересня 2006 року у відповідність до вимог ч.2 ст. 44 Закону України "Про статус суддів" та невиплаті їй у зв'язку з цим належного розміру заробітної плати.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) з Державного бюджету України (з рахунків Державного казначейства України) заборгованість по заробітної плати у сумі 130 919, 22 грн.

В апеляційних скаргах Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області та Головного управління юстиції у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області та Головного управління юстиції у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

25 липня 2006 року ОСОБА_3 призначена на посаду судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Протягом з вересня 2006 року по березень 2011 року ОСОБА_2 отримувала заробітну плату виходячи з посадового окладу 2 490 грн.

Посадові оклади позивачки до 01 січня 2006 року були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року №2288 "Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів" у чіткому грошовому вираженні - 514 грн.

З 01 січня 2006 року посадові оклади позивачки, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці суддів", прив'язані до розміру мінімальної заробітної плати та встановлені на рівні 7,5 цих розмірів.

Після 01 січня 2006 року нарахування посадового окладу позивачу здійснювалося з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1243 "Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів", якою визначено, що розміри посадових окладів встановлюються, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати перерахунок не провадиться.

Загальна сума недоотриманої позивачкою заробітної плати за період з 01 жовтня 2005 року по 30 березня 2011 року склала 130 919, 22 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що для обрахунку посадового окладу позивачки необхідно брати розмір мінімальної заробітної плати, встановлений Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, а не розмір мінімальної заробітної плати, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 21 грудня 2005 року. Також, суд вважав, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про оплату праці суддів" від 03 вересня 2005 року №865 Кабінет Міністрів України виправив свою бездіяльність щодо неприведення посадових окладів суддів у відповідність до Закону України "Про статус суддів", встановивши суддям відповідні посадові оклади.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Незалежність та недоторканість суддів гарантується наданням їм відповідно до Закону України "Про статус суддів" спеціальних умов матеріального та соціально-побутового забезпечення. Згідно зі ст. 44 вказаного Закону, заробітна плата судді, як складова його матеріального і соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді. Вона складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. У свою чергу, посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

У такий спосіб законодавець диференційовано вирішив питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які виконують ще й обовязки на адміністративних посадах, з тим, що б досягти справедливого співвідношення в оплаті праці в залежності від обсягу виконуваної роботи.

Іншого законодавчого акту з питань оплати праці суддів немає.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України "Про оплату праці", умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного Закону України 30 червня 2005 року та 03 вересня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанови №514 "Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України", згідно з аб.2 п.1 якої, посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01 червня 2005 року становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати, та №865 "Про оплату праці суддів", якою затверджена Схема посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 повинна була набрати чинності з 01 січня 2006 року. Однак, до набрання нею чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1243 "Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати - 332 грн.

Іншою Постановою від 31 грудня 2005 року №1310 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865", Постанову Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 доповнено п.4.1, згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені Постановою від 03 вересня 2005 року №865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Такі зміни були внесені до Постанови від 03 вересня 2005 року №865 до набрання нею чинності.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01 вересня 2005 року Законом України "Про державний бюджет України на 2005 рік" розмір мінімальної заробітної плати 332 грн., що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Як видно зі Схем посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів кількість розмірів мінімальної заробітної плати при обчисленні посадового окладу суддів складає від 8,5 до 12,5, що значно перевищує розміри мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, а також розмір посадових окладів багатьох працівників установ, які фінансуються з державного бюджету. Також оклад голови загального апеляційного суду області становить 11 розмірів мінімальної заробітної плати, або 3 652 грн., а посадовий оклад судді цього ж суду - 9 розмірів мінімальної заробітної плати, або 2 988 грн. Різниця у розмірах вказаних посадових окладів складає менше ніж 20 відсотків, а тому, оклад судді є більшим ніж 80 відсотків від посадового окладу голови суду.

Крім того, у звязку з прийняттям Кабінетом Міністрів України зазначених Постанов збільшено оклади суддям та головам судів більш як у шість разів.

Отже, вказані Схеми посадових окладів є такими, що відповідають встановленому ст. 44 Закону України "Про статус суддів" співвідношенню розмірів посадових окладів Голови Верховного Суду України, голів судів та суддів, а встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 відбулося до моменту набрання нею чинності. Вказана Постанова у редакції до внесення доповнень згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року №1310 не була введена в дію, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 і, відповідно, необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти по справі нову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ТУ ДСА в Миколаївській області, ДСА України, ДК України, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, 3-тя особа Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітної платі.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області та Головного управління юстиції у Миколаївській області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволені позову до Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, 3-тя особа Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 130 919, 22 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: