Справа № 826/24174/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3

представника відповідача Клименка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом арбітражного керуючого ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, арбітражний керуючий ОСОБА_3, звернулася до суду з даним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з внесення до Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 недостовірних відомостей про порушення частини 1,2,3 ст. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 2,5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року № 149, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ст.. 115 Господарського процесуального кодексу України, абзацу 3 п. 1.2. розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника май на, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, абзацу 5 ч. 5 ст. 3-1, ч. 6 ст. 3-1, ч. 2 ст. 22, абзаців 7,10,13,14 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 26, абзацу 2 ч. 2 ст. 26, ч.ч. 11,12 ст. 30, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013 року під час виконання нею повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «І.С. Компані»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом № 37/10/15 від 01.10.2015 року в частині застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання № 557 від 23.09.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2192/5 від 03.11.2015 року про припинення її діяльності як арбітражного керуючого.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області - подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити, в той час як позивачка проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду представник другого відповідача до суду не прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, постановою Господарського суду Донецької області від 05.07.2011 року у справі №27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_3, яка 10.07.2013 року отримала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110.

20 липня 2015 року до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшла скарга ПАТ «Фінексбанк» на неналежне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_3, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», покладених на неї повноважень.

За результатами розгляду вказаної скарги Міністерство юстиції України доручило Головному територіальному управління юстиції у Запорізькій області провести позапланову перевірку діяльності позивачки під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «І.С. Компані» з питань, викладених у зверненні ПАТ «Фінексбанк».

За результатами проведеної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області складено Довідку від 04.09.2015 року №55-д, на підставі якої Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області складено Акт позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 15.09.2015 року № 75/15, згідно з висновками якого комісією були встановлені наступні порушення:

- частини 1,2,3 ст. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2,5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2000 року № 419 (із змінами та доповненнями). Арбітражним керуючим ОСОБА_3 не надано доказів подання органам статистики і органам державної податкової служби фінансової звітності по ТОВ «І.С. Компані» за 2011,2012,2013 та 2014 роки;

- частини 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий не подавала (не надсилала) комітету кредиторів банкрута щомісячні звіти у січні - лютому 2012 року; квітні, травні, червні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2012 року; січні, лютому, березні, квітні, травні, липні, серпні, жовтні, листопаді, грудні 2013 року; січні - грудні 2014 року та січні - серпні 2015 року;

- абзацу 13 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 не виявила всіх активів банкрута під час здійснення процедури ліквідації ТОВ "І.С. Компані", а саме, ліквідатором не з`ясована наявність (відсутність) у ТОВ "І.С. Компані": автомобільного транспорту (ДАІ УМВСУ в м. Києві), нерухомого майна (Реєстраційна служба Донецької області), об`єктів права інтелектуальної власності (Державна служба інтелектуальної власності), цінних паперів (Національна комісія з цінних паперів і фондового ринку), технологічних транспортних засобів (Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки), об`єктів цивільного захисту населення (Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи), сільськогосподарської техніки (Державної інспекції державного технічного нагляду), морського та річного транспорту (Регістр судноплавства України), наявність або відсутність виконавчих проваджень, де стягувачем є банкрут (Державна виконавча служба), цивільних повітряних суден (Департамент льотної придатності авіаційної служби України), частки, яка належить банкруту у спільному майні (Реєстраційна служба);

- абзацу 7 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 26, абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 не надала доказів формування ліквідаційної маси та перелік ліквідаційної маси банкрута, підписаний арбітражним керуючим ОСОБА_3;

- абзацу 5 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражним керуючим не надано доказів направлення ПАТ «Фінексбанк» повідомлення про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- абзацу 10 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражним керуючим ОСОБА_3 не надано доказів повідомлення працівників банкрута про звільнення та їх звільнення відповідно до законодавства України про працю;

- абзацу 14 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражним керуючим ОСОБА_3 не надано доказів передачі на зберігання документів банкрута, які відповідно до нормативно - правових документів підлягають обов`язковому зберіганню;

- частини 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Довіреністю від 03.03.2015 року, виданою ТОВ "І.С. Компані" в особі ОСОБА_3 надано право ОСОБА_6 укладати мирову угоду, що свідчить про передання арбітражним керуючим ОСОБА_3 повноважень, які вона повинна здійснювати особисто, іншій особі;

- абзацу 3 п. 1.2 розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.03.2013 року за № 431/22963. За наявності обставин, що призвели до призупинення приймання й пересилання поштових відправлень за поштовою адресою місцезнаходження офісу арбітражного керуючого у м. Донецьку, арбітражний керуючий не організувала, не створила умови і не забезпечила отримання їй в установленому законодавством порядку кореспонденції від Господарського суду Запорізької області і ПАТ «Фінексбанк» за новою поштовою адресою арбітражного керуючого - АДРЕСА_1.

Крім того, за результатами перевірки в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 виявлені грубі порушення законодавства про банкрутство, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а саме:

- частини 5 ст. 124 Конституції України, частини 1 ст. 4-5, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, ч. 12 ст. 30, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зі змінами та доповненнями, в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий ОСОБА_3 не виконала ухвали Господарського суду Донецької області від 27.08.2012 року, 12.02.2012 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року у справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», що призвело до затягування ліквідаційної процедури, перешкоджає нормальній роботі суду та свідчить про неповагу до суду;

- частини 2 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Ліквідатором ОСОБА_3 безпідставно не дотримано строк проведення ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані", ліквідаційна процедура банкрута не завершена.

17 вересня 2015 року за вих.. №13-04/11037 Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області на адресу Департаменту з питань нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України була направлена пропозиція про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.

Директором Департаменту з питань нотаріату та банкрутства 23 вересня 2015 року внесено Подання № 557 до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення, за результатами розгляду якого комісією прийнято рішення про застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), внесення подання до Міністерства юстиції України про застосування цього дисциплінарного стягнення, а також рекомендовано Департаменту з питань нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва № 1110 від 10.07.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_3; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

В подальшому, Наказом Міністерства юстиції України від 03.11.2015 року № 2192/5, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110 від 10.07.2013 року, видане ОСОБА_3 було анульовано.

Вважаючи дії та рішення відповідачів протиправними, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачами під час розгляду скарги не доведено факту грубого порушення позивачем прав та інтересів кредиторів, як наслідок, таке суворе дисциплінарне стягнення накладено безпідставно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст..107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 108 Закону № 2343 дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Частинами 1,2 статті 109 Закону № 2343 встановлено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих;порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення встановлює Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року № 1284/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за №1113/23645 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 2.1-2.3 Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

- проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

- надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

- складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Підставами для проведення позапланової перевірки, крім іншого, є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю (п. 2.6. Порядку).

Відповідно до абз. 6 п. 7.1 Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому, при цьому, дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) накладається у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Згідно з п.4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 року №181/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.01.2013 року за № 112/22644 (далі - Положення), Комісія, відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Відповідно до п. 24 Положення під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Пунктом 25 Положення передбачено, що за результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю тощо.

Як було вище зазначено, під час проведення перевірки, комісією виявлено порушення Позивачем ч.ч. 1,2,3 ст.. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також порушення п.п. 2,5 Порядку подання фінансової звітності.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Частиною 2 ст. 11 того ж Закону передбачено, що фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Згідно з ч. 1 ст. 14 цього Закону підприємства зобов'язані подавати квартальну та річну фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, як ліквідатор ТОВ «І.С. Компані», до комісії, яка проводила позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача, як арбітражного керуючого, подавала податкову звітність, однак, через визначення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ліквідатора ТОВ «І.С. Компані», саме, як голови ліквідаційної комісії, а не керівника, така звітність податковим органом не була прийнятою. Водночас, ОСОБА_3 не мала змоги надати комісії докази подання органам статистики і органам державної податкової служби фінансової звітності по ТОВ «І.С. Компані» за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки через те, що місцезнаходження банкрута, як і її особистий офіс, зареєстровані та знаходяться у місті Донецьку, на території якого з 14.04.2014 року проводиться антитерористична операція, а усі документи, печатки і штампи банкрута ТОВ «І.С. Компані», згідно з вимогами чинного законодавства, зберігалися в офісі позивача у м. Донецьку.

Суд першої інстанції погодився з висновком комісії про порушення позивачкою вимог ч.ч. 1,2,3 ст.. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2,5 Порядку подання фінансової звітності, при цьому наголосив, що вказане порушення визнано комісією таким, що може бути усунено.

Щодо порушення позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», вимог ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_3 надано копію протоколу загальних зборів кредиторів №1 від 10.06.2011 року, відповідно до якого до комітету кредиторів було вибрано три члена: ТОВ «Краєвид», ТОВ «АМП Фінанс», ТОВ «Фінансова компанія Кросс Капітал»; копію протоколу зборів комітету кредиторів №1 від 23.06.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №2 від 23.08.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №3 від 26.09.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №4 від 27.10.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №5 від 22.11.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №6 від 27.12.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №7 від 11.04.2012 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №8 від 14.08.2012 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №9 від 15.01.2013 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №10 від 23.06.2013 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №11 від 26.09.2013 року. Однак щомісячних звітів ліквідатора комітету кредиторів банкрута за січень - лютий 2012 року, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2013 року, січень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року ОСОБА_3 надано не було.

При цьому, зі змісту Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 вбачається, що вказане порушення вимог законодавства є таким, що може бути усунено.

Щодо порушення позивачем абзацу 13 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, судом зазначено, що позивачкою надані документи на підтвердження вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, яке перебуває у володінні третіх осіб, при цьому, Законом не встановлено додаткових вимог щодо того, які саме заходи необхідно вживати для виявлення майна банкрута, а тому висновок комісії, викладений у Довідці № 55-д та у Акті № 75/15 щодо порушення позивачкою абзацу 13 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ґрунтується на вільному тлумаченні комісією норм вказаного Закону, при цьому, вказане порушення визнано комісією таким, що підлягає усуненню.

У відповідності до абзацу 7 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Частиною 1 та абзацом 2 ч. 2 ст. 26 того ж Закону передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Як було вище зазначено, позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», вживалися заходи щодо виявлення майна банкрута, при цьому, майно банкрута нею прийнято до свого відання.

Указом Президента України № 405/2014 з 14.04.2014 року на території міста Донецька, де знаходиться офіс арбітражного керуючого ОСОБА_3, проводиться антитерористична операція.

08.07.2014 року Господарський суд Донецької області припинив свою роботу, а матеріали справи про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» втрачені.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року відновлено втрачену справу № 27/165б та визнано, що наданих документів для відновлення справи достатньо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин неподання ОСОБА_3 під час проведення перевірки доказів формування ліквідаційної маси банкрута та переліку ліквідаційної маси.

Щодо порушення нею абз. 10 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд зазначає, що комісії для проведення перевірки було надано разом з поясненнями копію Розпорядження ліквідатора №1 від 06.07.2011 року ТОВ «І.С. Компані» по справі № 27/165б, відповідно до якого позивачкою, як ліквідатором, було попереджено співробітників підприємства про майбутнє звільнення у зв`язку з ліквідацією підприємства (згідно п. 1 ст. 40 КЗпП - за 2 місяці), при цьому, під час проведення перевірки вказані обставини комісією прийняті до уваги не були, а тому комісією передчасно було зроблено висновок щодо вказаного порушення.

Також комісією встановлено порушення абзацу 14 ч. 1 ст. 25 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однак, зі змісту Довідки № 55-д та Акту № 75/15 не вбачається, які саме документи банкрута не були передані ліквідатором ОСОБА_3 та норми яких саме нормативно - правових актів, при цьому, були нею порушені.

Щодо встановленого комісією порушення ч. 6 ст. 3-1 наведеного Закону, судом першої інстанції вірно зазначено, що вказаною нормою Закону не встановлено заборони щодо видання довіреності ліквідатором боржника на ім'я іншої особи, крім того, чинним законодавством України також не заборонено надання права представляти інтереси ліквідатора з певних питань іншим особам.

Відповідно до абзацу 3 п. 1.2 Розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.03.2013 року за № 431/22963, арбітражний керуючий повинен: забезпечити отримання доставленої йому в установленому законодавством порядку кореспонденції із застосуванням електронного цифрового підпису та за наданою ним у встановленому законодавством порядку до головного територіального управління юстиції поштовою адресою місцезнаходження офісу, номером телефону, факсу та адресою електронної пошти.

Судом першої інстанції зазначено, що у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України містяться відомості про арбітражного керуючого ОСОБА_3, у тому числі, відомості про поштову адресу місцезнаходження офісу (АДРЕСА_2), номер телефону НОМЕР_1 та адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1, вказані відомості перебувають у загальному доступі.

Проте, у зв»язку з проведенням антитерористичної операції поштове сполучення з м. Донецьком з 2014 року припинено, тому забезпечити отримання доставленої кореспонденції за поштовою адресою місцезнаходження офісу позивачка з незалежних від неї причин не мала можливості.

При цьому, її номер телефону та адреса електронної пошти не змінювалася.

Крім того, позивачка 01.08.2015 року повідомила Відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну поштової адреси для листування, при цьому, ПАТ «Фінексбанк» направляв на поштову адресу арбітражного керуючого ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) поштову кореспонденцію, яку позивачка отримувала, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії поштових конвертів. Поштова кореспонденція від Господарського суду Запорізької області також отримувалася позивачкою та була відома Господарському суду.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що твердження комісії в частині порушення ОСОБА_3 Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5 не відповідають дійсності та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо порушення позивачкою вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ст. 115 ГПК України, ч. 12 ст. 30, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», слід зазначити наступне.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.08.2012 року, за клопотанням арбітражного керуючого ОСОБА_3 продовжено строк ліквідаційної процедури по справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 до 05.01.2013 року. Зобов`язано ліквідатора по закінченні встановленого строку ліквідаційної процедури представити суду звіт про проведену роботу та документи, передбачені ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.02.2013 року строк ліквідаційної процедури по справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» м.Донецьк та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 продовжено до 05.07.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.10.2013 року продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані» та повноважень ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_3 до 12.11.2013 року, а ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2014 року - до 26.06.2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачкою, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», з урахуванням того, що місцезнаходження товариства є м. Донецьк (окупована територія), з поважних причин не виконано вимоги, встановлені ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2014 року та ліквідаційна процедура не закінчена в строк до 26.06.2014 року.

При цьому, відповідачем не враховано факт наявності ще двох ухвал суду, якими клопотання позивача, як ліквідатора ТОВ «І.С. Компані», про продовження строку ліквідаційної процедури та її повноважень визнано обґрунтованими та задоволено.

Крім того, ОСОБА_3 були надані пояснення разом з відповідними документами, які, на її думку, перешкоджають завершенню ліквідаційної процедури, а саме: розпочато роботу щодо організації та проведення нового аукціону з продажу нерухомого майна банкрута, проведено конкурс бірж, на якому визначено організатора аукціону з продажу майна ТОВ «І.С. Компані», однак, виконання подальших дій щодо оцінки майна, проведення аукціону та завершення ліквідаційної комісії неможливе через незаконні дії ПАТ «Фінексбанк» в частині позбавлення банкрута майнових активів (земельних ділянок), які підлягали продажу на аукціоні.

Вказані обставини, не були досліджені комісією під час проведення перевірки та їм не була надана відповідна оцінка, а тому висновок комісії щодо затягування позивачкою, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», ліквідаційної процедури є передчасним.

Частиною 2 статті 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, передбачено, що строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.

Водночас, під час проведення перевірки та надання висновку про безпідставне недотримання позивачкою строків проведення ліквідаційної процедури комісією не було в достатній мірі перевірено усі обставини справи та не було ретельно з'ясовано причини тривалості ліквідаційної процедури, а тому цей висновок також є передчасним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 21 квітня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.