Справа № 813/261/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

19 квітня 2017 року № 813/261/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові заяву представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Головного управління ДФС у Львівській області про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС, в якій просить:

-звільнити заставне майно з-під арешту, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,10 кв.м., жилою площею 33,20 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_4 (майновий поручитель) на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2004 року, на яку постановою б/н від 09.08.2011 року старшого слідчого Лещух І.Я. СВ ПМ СДПІ ВПП у м.Львові накладено арешт та заборону на відчуження.

Ухвалою суду від 18.01.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

23.03.2017 року протокольною ухвалою суду проведено заміну відповідача з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС на Головне управління ДФС у Львівській області.

19.04.2017 року представником відповідача у судовому засіданні подано заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти заяви про закриття провадження у справі. Зазначив, що вищевказана заява є необґрунтованою та безпідставною та просив продовжити розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Представники відповідача у судовому засіданні просили заяву про закриття провадження у справі задовольнити.

Суд при вирішенні даного питання виходив з наступного.

Відповідно до ч.1. ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand vs. Austria у рішенні від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Зокрема, відповідно до інформації наданої начальником третього відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 (лист від 04.04.2017 року №2733/13-01-23-40-14), слідчим відділенням ПМ СДПІ по роботі з ВПП у місті Львові протягом серпня - жовтня 2011 року розслідувалася кримінальна справа №183 - 0145, порушена 08 серпня 2011 року прокуратурою Львівської області відносно директора ПрАТ «Західно - Український Консорціум» ОСОБА_4, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

Відповідно до ст.125 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України), в редакції 2011 року, в справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов'язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Відтак, в ході розслідування кримінальної справи 09 серпня 2011 року було накладено арешт на все рухоме та не рухоме майно ПрАТ «Західно - Український Консорціум» та підозрюваного ОСОБА_4

11 жовтня 2011 року постановою Галицького районного суду міста Львова скасовано постанову про порушення кримінальної справи від 08 серпня 2011 року відносно директора ПрАТ «Західно - Український Консорціум» ОСОБА_4, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2011 року постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2011 року залишено без змін. Набрання законної сили постанови про скасування постанови про порушення справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлюються обмеження.

Водночас, матеріали кримінальної справи, у тому числі, документи з приводу накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4, знаходяться в Галицькому районному суді міста Львова (у разі скасування постанови про порушення справи подані до суду документи зберігаються в матеріалах провадження по скарзі до набрання законної сили відповідною постановою судді. У подальшому ці матеріали зберігаються в суді - ст.236-8 КПК України в редакції на день накладення арешту)

Підстави, порядок та правові наслідки закриття провадження у справі визначено у ст. 157 КАС України.

Так, у відповідності до п.1 ч.1 вказаної статті, суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (надалі - Постанова пленуму) надав низку роз'яснень стосовно застосування законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна. Так, у п.6 Постанови пленуму, зазначено, що відповідно до частини другої статті 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов предявляється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях. У разі недотримання правил підсудності заява повертається судом позивачеві, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (пункт 4 частини третьої, частина пята статті 121 ЦПК України). Якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК України) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил виключної підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК України).

Згідно п. 1 Постанови пленуму за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок

Таким чином, суд зазначає, що справи про зняття арешту з майна розглядаються в порядку цивільного судочинства за місцем знаходження майна.

Підсумовуючи наведені обставини та враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку закрити провадження у справі №813/261/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Головного управління ДФС у Львівській області про звільнення майна з-під арешту, оскільки дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи вказану норму, слід повернути позивачу судовий збір на загальну суму 1 600,00 грн, сплачений за платіжним дорученням №60209 від 13.01.2017 року.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Головного управління ДФС у Львівській області про звільнення майна з-під арешту.

Повернути Публічному акціонерному товариству «БМ Банк» судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., сплачений за платіжним дорученням №60209 від 13.01.2017 року.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 21 квітня 2017 року.