Справа № 804/1726/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 р. Справа № 804/1726/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю представників сторін:
позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення № 110010000/2015/600482/1 від 02.10.2015 року,-
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 02.10.2015 року підприємство звернулося до відповідача з приводу митного оформлення товару з митною вартістю, визначеною за основним методом. Позивач вважає, що ним виконані всі необхідні та достатні дії під час митного оформлення товару, надано митному органу всі передбачені Митним кодексом України документи для обґрунтування заявленої митної вартості товару. Відповідно, рішення відповідача про коригування митної вартості товару та картку відмови у прийнятті митної декларації, у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
В судовому засіданні 31.05.2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що за результатами проведеної перевірки документів, наданих позивачем під час митного оформлення товарів, встановлено невідповідність в наданих документах та неможливість проведення обчислення формування ціни товару на заявленому рівні згідно наданих документів, у звязку з чим, відповідачем було прийняті оскаржувані рішення. При їх прийнятті посадові особи відповідача діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Посилаючись на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
29.04.2015 року між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» (далі - покупець) та ТОВ «Русская горно-металлургическая компанія» (РФ) (далі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12, за умовами якого продавець зобов'язався передати покупцю, а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар, найменування, кількість, вартість, умови та строки поставки якого визначаються даним контрактом, додатками (специфікаціями) та додатковими угодами до нього, які є невідємною частиною даного договору. Відповідно до положень зовнішньоекономічного контракту, залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе.
Якщо фактичний вміст Fе більше чи менше базового вмісту Fе 66%, базова ціна сировини збільшиться чи зменшиться пропорційно фактичному вмісту Fе. Надбавка або знижка до базової ціни сировини складає 30,25руб.РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.
Умови поставки: DAP- станція Соловей/Тополі (Інкотермс-2010).
Умови оплати: 100% оплата протягом 10 банковських днів з дати здачі товару продавцем першому перевізнику, обумовлена датою штампеля станції відправлення в залізнодорожній квитанції про прийняття товару до перевезення.
Товаровідправник та виробник: ВАТ «Стройленский ГОК», Росія, 309500, Білгородська область, м. Старий Оскол, південно-західний район, площадка Фабрична, проїзд 4.
Отже, позивачем укладено непрямий контракт на поставку товару, тобто контракт, стороною якого є не виробник цього товару, а посередник.
З метою розмитнення вказаного товару, позивачем подано до митного органу митну декларацію № 110100000/2015/022322 від 02.10.2015 р. з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту, з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору). Визначена декларантом митна вартість товару складає 2 367,19 рублів РФ/тн.
Листом від 02.10.2015 року № 062Д/2792 декларант повідомив митний орган про неможливість надання додаткових документів.
Листом від 02.10.2015 року № 062Д/2793 декларант повідомив митний орган про відсутність відомостей щодо торгівельної надбавки.
Наявна у митного органу інформація, за якою ПАТ «ДМКД» ввезений ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fe в середньому від 66,1 % - 66,6 %) на умовах СРТ Дніпродзержинськ за МД № 110010000/2015/020288 від 13.03.2015 р. середня вартість одиниці товару 2,8569 руб.РФ/кг, МД № 110010000/2015/020301 від 13.03.2015 р. середня вартість одиниці товару 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fe 66 % на рівні 2 263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому вартість перевезення 580 руб. РФ/т. Таким чином, базова ціна сировини з базовим вмістом Fe 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб. РФ/кг.
Відповідно до наданих декларантом рахунків виробника, вартість оцінюваного товару незалежно від вмісту Fe складає 1650 руб.РФ/т. Оскільки рахунок виробника не містить відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначеному рахунку розраховується на умовах EXW. Згідно з визначеною вартістю перевезення окремо по території Росії та України, митницею самостійно розраховано вартість виробника на умовах DAP ст. Соловей/Тополі: 1650+157,43 руб.РФ/т=1807,43 руб. РФ/т. Маючи базову вартість продавця за зовнішньоекономічним контрактом, на умовах DAP ст. Соловей/Тополі на рівні 2367,19 руб.РФ/т, розраховано торгівельну надбавку: 2367,19-1807,43 рубюРФ/т=559,76 руб.РФ/т. Після проведення цих розрахунків, отримані наступні похідні для проведення перерахунку відповідно до положень Митного кодексу України: 2420,43 руб. РФ/т базова ціна сировини при базовому вмісті Fe 66% з урахуванням вартості перевезення скориговані згідно умов поставки DAP ст. Соловей/Тополі, (МД № 110010000/2015/020288, №110010000/2015/020301 від 13.03.2015 р.); - 559,76 руб. РФ розрахована митним органом торгівельна надбавка; - 30,25 руб.РФ/т - надбавка або знижка до базової ціни за 1 % Fe долі в пропорції.
Згідно із вимогами п. 5 ст. 59 Митного кодексу України, коригування вартості оцінюваного товару проведено в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданим декларантом сертифікатом якості: зокрема, для концентрату залізорудного агломераційного з вмістом Fe 66,2%, вага 4492,6т розрахована вартість складатиме 2986,24 руб. РФ/т. (2420,43+0,2х30,25+559,76). Таким чином, розрахована відповідно до положень п. 5 ст. 59 Митного кодексу України середня митна вартість імпортованого товару складатиме 2,9862 руб.РФ/кг.
Для проведення коригування митної вартості товару «концентрат залізорудний агломераційний з вмістом Fe 66,2 %» використана наявна у митного органу інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за прямим контрактом (МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 № 110010000/2015/020301), скоригована відповідно до положень п. 5 ст. 59 МКУ в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт, умови поставки) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданими декларантом сертифікатами якості, та розрахована та визначена на рівні 2,9862 руб.РФ/кг (метод 2г).
02.10.2015 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600482/1, яким скориговано митну вартість товару до рівня 2,9862 руб.РФ/кг. Рішення прийнято з вищезазначених у повідомленні митного органу від 02.10.2015 року підстав.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів декларант має право на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання.
Декларант позивача скористався наданим правом, і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 02.10.2015 р. № 110010000/2015/022323.
Під час дії гарантійних зобовязань, позивач листом від 03.12.2015 р. № 062Д/3391 для підтвердження заявленої митної вартості надав до митниці лист контрактоутримувача № 286 від 07.07.2015 р., яким контрагент позивача повідомляє останнього про неможливість надання договору з третіми особами, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки ця інформація є конфіденційною. При цьому, вказаний лист не містить жодних відомостей (числових значень) на підтвердження заявленої митної вартості товару, що унеможливлює його використання. Інші документи за сформованим переліком надані не були.
Не погодившись з рішенням відповідача про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Надаючи оцінку обґрунтованості сумніву митниці щодо достовірності заявленої митної вартості товару, що імпортується позивачем, суд зазначає, що при митному оформленні товару 02.10.2015 року у наданих декларантом документах на підтвердження складових митної вартості товару дійсно були наявні розбіжності, які зазначені у рішенні відповідача про коригування митної вартості, що правомірно зумовило витребування у позивача додаткових документів на підтвердження такої вартості.
Саме з урахуванням виявлення розбіжностей та зважаючи на те, що надані на підтвердження митної вартості документи не містили повних відомостей щодо складових митної вартості товару, декларанта було зобов'язано надати, за наявності, додаткові документи.
Як вже зазначалося вище, листами № 062Д/2792 від 02.10.2015 р., № 062Д/2793 від 02.10.2015 р., надісланими у складі електронного повідомлення, декларант проінформував митницю про відсутність у нього документально підтверджених відомостей щодо торгівельної надбавки посередника декларанта за непрямим контрактом, а також про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу у термін, визначений митним органом (в тому числі на підтвердження відомостей про вартість перевезення, а також рахунків виробника та посередника, засвідчених відповідними печатками та із зазначенням умов поставки).
При цьому слід зауважити, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МКУ, рахунки-фактури є обовязковими документами, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості.
Також, у відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ, обовязковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Наявність зазначених вище розбіжностей у поданих документах позивача та ненадання ним додаткових документів на вимогу митниці унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару та використання наданих рахунків-фактур в якості документів, що підтверджують митну вартість товару.
При цьому, суд вважає помилковими доводи позивача про те, що оскільки товар постачається на умовах DAP ст. Соловей/Тополі, згідно яких витрати на транспортування товару несе продавець, то подання ним документів, які містять відомості про вартість перевезення товарів, законодавством не передбачено, а також його посилання на те, що документом, який в даному випадку підтверджує транспортну складову митної вартості товару, є залізничні накладні. Так, твердження позивача про оплату витрат на перевезення товару продавцем спростовується відомостями, зазначеними в графі 23 залізничних накладних, в якій вказано, що платниками по Російській залізниці є АТ «ПГК», а по Укрзалізниці ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні». При цьому, жодних документів щодо взаємовідносин між продавцем та АТ «ПГК» та ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні» до митного оформлення не надано.
Щодо ненадання позивачем документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, суд враховує, що у відповідності до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів є ціна, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця (ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України).
В даному випадку, пунктом 5.1 зовнішньоекономічного контракту №15-0835-12 від 29.04.2015 р. визначено, що оплата відбувається за цінами та у терміни, визначені специфікаціями до контракту.
Оцінюваний товар імпортовано зо додатком № 9 від 03.09.2015 р., згідно з п. 6 якого товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару першому перевізнику, що визначається датою штемпелю станції відправлення.
Отже, строк оплати за даним контрактом настав 24.09.2015 р., тобто, оплата за товар повинна бути здійснена в повному обсязі вже на момент здійснення митного оформлення 02.10.2015 р., і тим більше станом на дату подання позивачем листа від 03.12.2015 р. № 062Д/3391 (під час дії гарантійних зобовязань). Натомість, позивачем банківські документи на підтвердження митної вартості товару до митного органу надані не були.
Надаючи оцінку наданому позивачем до суду разом із позовною заявою банківському документу SWIFT від 13.10.2015 р., яким підтверджено здійснення оплати в сумі 51 530 508,54 руб. за призначенням платежу «оплата за залізорудний концентрат по контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12», суд зазначає, що за умовами вказаного контракту орієнтовна сума контракту складає 3 млрд. руб. РФ. Поряд з цим, у графах 22 МД № 110010000/2015/022322 (відмовлена) та МД № 110010000/2015/022323 (оформлена) вказана загальна сума за цією поставкою 10 662 018,02 руб. РФ.
Таким чином, зважаючи на відсутність у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс, зазначений банківський платіжний документ неможливо ідентифікувати зі спірною партією товару.
Крім того, цей документ, датований 13.10.2015 року, не надавався ні під час митного оформлення, ні під час дії гарантійних зобовязань, а отже, і не міг бути врахований посадовими особами митного органу при прийнятті оскаржуваних рішень.
Таким чином, митницею правомірно не застосовано перший метод визначення митної вартості.
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо неможливо застосувати жоден із методів, зазначених в цій статті, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до п. 4 ст. 59 Митного кодексу України, ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Відповідно до п. 5 ст. 59 Митного кодексу України, у разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Відповідач навів достатні підтвердження та докази наявності у нього сумніву у дійсності заявленої вартості товару.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення були прийняті відповідачем у відповідності з вимогами чинного законодавстві. Відповідно, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
постановив:
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 06 червня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1