Справа № 804/12757/13-а
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Київ К/800/55405/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайла О.М.
СуддівБорисенко І.В.
Приходько І.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Нікопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року

у справі №804/12757/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський»

до Нікопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Нікопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 20 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року, задовольнив адміністративний позов. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 20 вересня 2013 року №. Стягнув з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 2 294,00 грн.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Позивач надіслав на адресу суду касаційної інстанції письмові заперечення на касаційну скаргу відповідача, за змістом яких просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

Уповноважені особи контролюючого органу провели планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, про що склали акт від 09 вересня 2013 року №378/221/36020648, яким встановили порушення позивачем вимог статей 185, 188, 198, 201 та 209 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем завищено податковий кредит з податку на додану вартість у розмірі 2 647 574,93 грн.

За результатами перевірки контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 20 вересня 2013 року №, яким позивачу збільшив суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 971 362,40 грн., з яких основний платіж - 2 647 574,93 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1 323 787,47 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Фактичною підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового органу про безпідставне включення позивачем до складу податкового кредиту, суми податку на додану вартість, сплаченої у ціні товарів (робіт, послуг), отриманих від ФОП ОСОБА_4, ПНТП «Регіон», СТОВ «Перемога», ТОВ «Будівельна компанія «Олтак», ТОВ «Нові Технології ТПВ», ТОВ «Науково-торгівельна компанія «Мегатрейдінг», ТОВ «Золотий колос 2010», ТОВ «Донбас Інвест ВН», ТОВ «Джібісіді Плюс», ТОВ «Дайкор Торг», ТОВ «Арсаон», ТОВ «АЛГЕН», ПП «Агро-Комплекс», ТОВ «Акопт», ТОВ «ТД «Євротех», ПП ТД «Талан-Торг», ФОП ОСОБА_6 за правочинами, виконання яких не спричиняє настання правових наслідків.

Вказані висновки контролюючого органу ґрунтуються на актах перевірки контрагентів позивача та наявної податкової інформації, за змістом якої не встановлено реальності здійснення фінансово-господарської діяльності з контрагентами по ланцюгу постачання у перевіряємий період.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з відсутності порушень у діях позивача вимог податкового законодавства при формуванні складу податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським операціям з придбання товарів (робіт, послуг) у зазначених контрагентів.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємий період позивач мав господарські відносини з ТОВ «Донбас Інвест ВН» на підставі договору суборенди нежитлових приміщень від 01 січня 2012 року за №010911.

Фактичне виконання вказаних господарських відносин підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів виконаних робіт, податкових накладних, довідки з ЄДРПОУ та протоколу загальних зборів, з якого вбачається, що місцезнаходження Донецького філіалу позивача знаходилось за орендованою адресою.

Крім того, на підставі договору від 23 січня 2012 року за №П230105, ТОВ «Науково-торгова компанія Мегатрейдінг» зобов'язалось поставити позивачу запасні частини, про фактичне виконання якого свідчать копії специфікацій, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, актів списання та свідоцтва про реєстрацію машин, які потребували ремонту.

Також, на підставі договору від 02 липня 2012 року №1603 ТОВ «ТД Евротех» зобов'язалось поставити позивачу запасні частини, на умовах самовивоз - м. Дніпропетровськ, вул. Кротова, 3, про що свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних, актів списання та свідоцтва про реєстрацію машин, які потребували ремонту.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору поставки від 21 березня 2012 року №П684, ТОВ «Олтак» зобов'язалось поставити позивачу плити для виконання підрядних робіт та на підставі договору підряду від 06 березня 2012 року №050312 виконати позивачу будівельно-монтажні роботи по облаштуванні фібробетонних полів холодильної камери №5, місце проведення робіт - нежитлове приміщення позивача - забійний цех. Крім того, на підставі договору підряду від 26 квітня 2012 року №100412, ТОВ «Олтак» зобов'язалось виконати позивачу будівельно-монтажні роботи по облаштуванні фібробетонних полів холодильної камери №2, місце проведення робіт - нежитлове приміщення позивача - забійний цех; поставлений товар - плити були використані під час підрядних робіт, які виконувались у виробничих приміщеннях позивача - забійному цеху, морозильних камерах.

Фактичне виконання вказаних господарських відносин підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних та довідок про вартість виконаних робіт.

На підставі договору від 25 травня 2012 року №71 ПП «Торговий дім «Талант-Торг» зобов'язалось поставити позивачу спецодяг, про виконання якого свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних та картки рахунку 221, що підвереджують рух товару згідно бухгалтерського обліку.

У перевіряємий період позивач також мав господарські відносини з ФОП ОСОБА_7 на підставі договорів від 01 січня 2012 року №01/2012 та №2/2012, за умовами яких зобов'язався поставити позивачу товар, про фактичне виконання якого свідчать наявні у матеріалах справи копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних та актів списання.

Крім того, на підставі договору від 05 січня 2012 року №2 ПНТП «Регіон» зобов'язалось поставити позивачу дизинфекційні засоби, спирт, на умовах: ЕХW - склад продавця - м. Дніпропетровськ, вул. Мандриковська, б. 44, на виконання якого сторонами виписані податкові накладні, товарно-транспортні накладні та акти списання.

У спірний період позивах також мав господарські відносини з ТОВ «Нові Технології» на підставі договору від 18 червня 2012 року №НТ-83, за умовами якого останній зобов'язався поставити позивачу запасні частини до оприскувача, на умовах: склад транспортної компанії за домовленістю сторін, обсяг, вартість та умови поставки були узгоджені сторонами в специфікації, придбані запасні частини були використанні для ремонту, що підтверджується актами списання, а саме для миючих машин, які використовуються для миття корпусів.

Про фактичне виконання вказаного договору свідчать копії податкових накладних та товарно-транспортних накладних, що підтверджують транспортування товару транспортною організацією, актів списання.

Крім того, на підставі договору від 05 жовтня 2012 року №2561 ТОВ «Алген» зобов'язалось поставити позивачу пшеницю, кукурудзу 2012 року на умовах: СРТ - Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Електрометалургів, 302, переданий товар був використаний підприємством у власній господарській діяльності як складова для виготовленого комбікорму, про що свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних та звітів по кормодобавкам, звітів по складовим комбікорму.

Також, на підставі договору від 05 липня 2012 року №1631 ТОВ «АКОПТ» зобов'язалось поставити позивачу пшеницю на умовах: СРТ - ТОВ «Агропроінвест 08», Запорізька область, м. Вільнянськ, пер. Матросова, 22, отриманий від ТОВ «Акопт» товар був переданий ТОВ «Агропроінвест 08» у межах договору оренди, у подальшому товар був перевезений на виробничі потужності позивача та використаний для виготовлення комбікорму, про виконання вказаного договору свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних, звітів по кормодобавкам, актів прийому-передачі сировини, виписки з вагової книги ТОВ «Агропроінвест 08», звітів по складовим комбікорму.

На підставі договору від 15 липня 2012 року №П1860 ТОВ «Дайкор Торг» зобов'язалось поставити позивачу пшеницю, на умовах: СРТ - «Агропроінвест 08», Запорізька область, м. Вільнянськ, пер. Матросова, 22, про фактичне виконання якого свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних, акти прийому-передачі сировини, виписка з реєстру вагової книги ТОВ «Агропроінвест 08», звітів по складовим комбікорму.

Між іншим, у перевіряємий період, на підставі договорів від 07 лютого 2012 року №П286 ПП «Агро-комплекс» зобов'язалось поставити позивачу висівки пшеничні, на умовах: СРТ-м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 302 та від 26 вересня 2012 року №П2472, зобов'язалось поставити позивачу макуху соняшникову, від 11 квітня 2012 року №П930, поставити соняшник, на умовах: СРТ - ТОВ «Агропроінвест 08», Запорізька область, м. Вільнянськ, пер. Матросова, 22, переданий ПП «Агро-комплекс» товар - соняшник був використаний підприємством у власній господарській діяльності як складовою виготовленого комбікорму.

На підставі договору від 03 квітня 2012 року №П826, ТОВ «Перемога» зобов'язалось поставити позивачу соняшник, на умовах: СРТ - ТОВ «Агропроінвест 08», Запорізька область, м.Вільнянськ, пер. Матросова, 22, переданий ТОВ «Перемога» був в подальшому проданий ТОВ «М'ясопереробний комплекс ЛТД», про фактичне виконання якого свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреності на отримання ТМЦ.

Крім того, на підставі договору від 13 квітня 2012 року №П1032, ТОВ «Джибісіді Плюс» зобов'язалось поставити позивачу сою, на умовах: СРТ - ТОВ «Агропроінвест 08», Запорізька обл., м. Вільнянськ, пер. Матросова, 22, отриманий від ТОВ «Джибісіді Плюс» товар був переданий ТОВ «Агропроінвест 08» у межах договору на перероблення давальницької сировини, у подальшому виготовлена сировина була перевезена на виробничі потужності позивача та використаний для виготовлення комбікорму.

Фактичне виконання вказаних господарських відносин підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних, товарно-транспортних накладних, звітів по кормодобавкам, звітів по складовим комбікорму, актів випуску продукції з давальницької сировини, актів прийому-передачі сировини, актів прийому-передачі продукції, виписки з вагової книги ТОВ «Агропроінвест 08».

Також, на підставі договору від 16 лютого 2012 року №П358, ТОВ «Арсаон» зобов'язалось поставити позивачу сою, на умовах: СРТ - ТОВ «Агропроінвест 08», Запорізька область, м.Вільнянськ, пер. Матросова, 22, на виконання вказаного договору було виписано податкові накладні, товарно-транспортні накладні, звіти по кормодобавкам, виписки з давальницької сировини, акти прийому-передачі сировини, виписка з вагової книги ТОВ «Агропроінвест 08», акти прийому-передачі продукції.

Крім того, на підставі договору від 14 червня 2012 року №П1446, ТОВ «Золотий колос 2010» зобов'язалось поставити позивачу пшеницю на умовах: СРТ - м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 302, про виконання якого свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних, звітів по кормодобавкам, звітів по складовим комбікорму.

На підставі договору від 11 вересня 2012 року позивач мав господарські відносини з ОСОБА_4, згідно умов укладеного договору контрагент зобов'язався поставити позивачу висівки пшеничні, на умовах: СРТ - м. Нікополь, вул. Етектрометалургів, 302, про фактичне виконання якого свідчать копії податкових накладних, товарно-транспортних накладних, звітів по кормодобавкам, звітів по складовим комбікорму, банківських виписок.

Між іншим, на підставі договору від 26 вересня 2012 року №П2474 ОСОБА_4, зобов'язався поставити позивачу макуху соняшникову, на умовах: СРТ - м.Нікополь, вул. Електрометалургіє, 112; доставлений товар був використаний підприємством у власній господарській діяльності як складова виготовленого комбікорму.

Так, у відповідності до приписів підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування (податком на додану вартість) є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, достатніми підставами для виникнення у платника податку права на податковий кредит є наявність податкових накладних, виданих йому підприємством-контрагентом, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, встановлення судом реальності та товарності господарської операції.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, судами першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначено, що включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у ціні отриманого товару на підставі податкових накладних, оформлених у відповідності до вимог законодавства, свідчить про правомірність формування податкового кредиту спірного періоду.

З наявних у матеріалах справі доказів вбачається реальність вчинення господарських взаємовідносин позивача з зазначеними контрагентами на підставі належним чином складених первинних бухгалтерських документів.

Натомість, відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість включення позивачем до складу податкового кредиту спірної суми податку по господарським операціям із зазначеними контрагентами.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи податкового органу про те, що порушення контрагентами позивача норм податкового законодавства при формуванні своїх податкових зобов'язань, свідчать про відсутність у останнього права на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, оскільки чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Висновки податкового органу, які стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, про неправомірність формування податкового кредиту ґрунтуються на підставі лише тих даних, які містяться в інформаційних базах відповідача, без врахування первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення операцій позивача із зазначеними контрагентами.

Зважаючи на встановлення судами першої та апеляційної інстанцій факту документального підтвердження формування позивачем податкового кредиту за результатом здійснення господарської діяльності з вказаними контрагентами, а також використання придбаного товару підприємством у власній господарській діяльності, контролюючим органом безпідставно донараховано податкові зобов'язання з податку на додану вартість.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

За встановлених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Нікопольської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року у справі №804/12757/13-а залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Борисенко І.В.
Приходько І.В.