Справа № 642/7751/15-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ К/800/21091/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі № 642/7751/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про поновлення порушеного права, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, в якому просив:

- визнати дії, бездіяльність відповідача по не зарахуванню в страховий стаж періодів роботи : з 01.07.1955 р. по 15.08.1956 р., з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., з 10.09.1962 р. по 15.09.1963 р., а всього - 2 роки 8 місяців і відмові в перерахунку пенсії з урахуванням усього страхового стажу з моменту призначення пенсії з 31.03.1988 року неправомірними;

- зобов'язати відповідача зарахувати стаж роботи на підставі сукупності наявних фактичних даних, що підтверджують стаж роботи; зарахувати в страховий стаж періоди роботи: з 01.07.1955 р. по 15.08.1956 р., з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., з 10.09.1962 р. по 15.09.1963 р., а всього - 2 роки 8 місяців;

- провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням страхового стажу - 42 роки 7 міс. 27 днів з моменту призначення пенсії з 31.03.1988 р., з нарахуванням компенсації втрати частині доходів;

- провести перерахунок доплати за наднормативний стаж із застосуванням показника прожиткового мінімуму на момент перерахунку - 1074 грн.;

- провести перерахунок пенсії 01.01.2016 р. з урахуванням страхового стажу, застосувавши для зачислення пенсії середній показник заробітної плати по Україні за 2015 р., що складає - 3661,41 грн.;

- стягнути з відповідача не донараховану пенсію з урахуванням усього страхового стажу - 42 роки 7 міс. 27 днів - з моменту призначення пенсії - з 31.03.1988 р., з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нарахуванні пенсії відповідач не повідомив, що не зарахований увесь страховий стаж, не вказав з якої причини. Позивач подав заяву з проханням зробити перерахунок пенсії, з урахуванням стажу роботи з 01.07.1955 р. по 15.08.1956 р., з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., з 10.09.1962 р. по 15.09.1963 р., починаючи з моменту призначення пенсії - з 31.03.1988 р.., але відповідач зробив перерахунок з грубими порушеннями: зарахований стаж лише з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., інші періоди не зараховані, і зроблений перерахунок з 01.01.2016 р., а не з 1988 р. Також позивач вважав, що відповідачем не вірно порахована доплата за наднормативний стаж, оскільки неправильно застосовано норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.05.2016 року проведено заміну відповідача - з Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області на Харківське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 31.03.1988 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та отримує пенсію по інвалідності першої групи внаслідок загального захворювання.

ОСОБА_4 14.01.2016 року подав заяву до відповідача, в якій просив зробити перерахунок пенсії, з урахуванням стажу роботи з 01.07.1955 р. по 15.08.1956 р., з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., з 10.09.1962 р. по 15.09.1963 р., починаючи з моменту призначення пенсії - з 31.03.1988 р., та здійснити доплату за наднормативний стаж застосувавши для зарахування пенсії середній показник заробітної плати по Україні за 2015 рік.

Відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача зроблено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року та зараховано стаж роботи лише з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., інші періоди не зараховані. Перерахунок пенсії проведений з урахуванням страхового стажу, із застосуванням для зарахування пенсії середнього показника заробітної плати по Україні за 2007 р. у розмірі - 1197,91 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач і звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що трудова книжка позивача заповнена з порушенням чинного на той час законодавства, а саме Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питаннях праці і заробітної плати від 09.07.1958 року № 620. В зв'язку з чим, при первинному призначенні пенсії комісією по призначенню пенсій Харківської районної ради депутатів трудящих у 1988 році правомірно не були враховані спірні періоди роботи до трудового стажу позивача з 01.07.1955 р. по 15.08.1956 р., з 10.09.1962 р. по 15.09.1963 р.

Також суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що Харківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року у відповідності до положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо проведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 р. з урахуванням страхового стажу, застосувавши для зачислення пенсії середній показник заробітної плати по Україні за 2015 р., що складає - 3661,41 грн. суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що проведений відповідачем перерахунок пенсії позивача з урахуванням страхового стажу, із застосуванням для зарахування пенсії середнього показника заробітної плати по Україні за 2007 р. у розмірі - 1197,91 грн. здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» з 01.05.2012 року пенсію позивача перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в країні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій 31.03.1988 року позивачу комісією по призначенню пенсій Харківської районної ради депутатів трудящих призначено пенсію по інвалідності першої групи внаслідок загального захворювання, рішенням якої не зараховано до трудового стажу періоди з 01.07.1955 р. по 15.08.1956 р., з 01.04.1959 р. по 16.10.1959 р., з 10.09.1962 р. по 15.09.1963 р., а всього - 2 роки 8 місяців на основі діючого на той час законодавства.

На час призначення позивачу пенсії порядок призначення та виплати державних пенсій було врегульовано нормами Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.

Відповідно до п. 117 вказаного Положення доказами стажу роботи мають бути трудові книжки, трудові списки, довідки, посвідчення і тому подібні документи з місця роботи, довідки архівних установ.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що для призначення пенсії по інвалідності першої групи внаслідок загального захворювання у 1988 році позивач надав трудову книжку, яка заповнена 24.12.1963 року. Відповідно до п.п. 1-4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питаннях праці і заробітної плати від 09.07.1958 року № 620 трудові книжки згідно з постановою Ради Народних Комісарів СРСР від 20 грудня 1938 року № 1320 велись на всіх робітників і службовців, працюючих в державних і кооперативних підприємствах, установах, організаціях більше 5 днів.

Особи, які поступали на роботу в якості працівника або службовця вперше, в т.ч. члени колгоспів або промислових артелей, зобов'язані надати адміністрації довідку про останнє заняття, видану за місцем проживання домоуправлінням, сільською або селищною радою, вуличним комітетом.

Відповідно до положень п.п. 14, 15 розділу І Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питаннях праці і заробітної плати від 09.07.1958 року № 620, якщо працівник до вступу на дане підприємство вже працював в якості працівника або службовця, але на нього по будь-яким причинам не було заведено трудову книжку, то при заповненні трудової книжки в розділі «Відомості про роботу» в графі 3 перш за все вносився запис про загальний стаж роботи в якості працівника або службовця до вступу на дане підприємство, установу або організацію.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 14.12.1962 року № 1248 підпункт «в» пункту 10 постанови Ради народних комісарів СРСР від 20.12.1938 року № 1320 «Про введення трудових, книжок» викладено в наступній редакції: «в розділі «відомості про роботу» перш за все вноситься відповідний запис в графі 3 «загальний стаж роботи в якості робітника або службовця до вступу на дане підприємство (в установу), яке видає трудову книжку, складає скільки-то років, в тому числі: «В графі 4 відповідно пишеться «Підтверджено документами стаж стільки років і записано зі слів стаж стільки - то років».

Оскільки трудова книжка позивача заповнена 24.12.1963 року, а позивач прийнятий на роботу 01.10.1963 року, а записи про роботу позивача до 1963 року здійснено на підставі довідок, виданих пізніше, ніж заповнена трудова книжка, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що трудова книжка позивача заповнена з порушенням п.п. 14, 15 розділу І Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питаннях праці і заробітної плати від 09.07.1958 року № 620, у зв'язку із чим відповідно до вимог вказаної Інструкції при призначенні пенсії у 1988 році не було враховано вищевказані періоди до трудового стажу позивача.

Згідно положень ч. 1 ст. 43 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу, при перерахунку пенсії у зв'язку із набранням чинності з 01.01.2004 року Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік у відповідності до ч. 2 ст. 43. В подальшому підставами для перерахунку пенсії були: з 01.01.2008 року Прикінцеві положення Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно яких при перерахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати працівників, занятих у галузях економіки України, за 2006 рік.

Згідно положень п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік. З 01.05.2012 року пенсію позивача перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в країні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що відповідач під час здійснення перерахунку пенсії позивача у 2004, 2008 та 2012 роках діяв у відповідності до вимог ч. 2 ст. 43 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Щодо порядку перерахунку пенсії позивача у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та встановлено, що з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

На підставі ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року застосовано мінімальний розмір пенсії (ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), в розмірі 1074 грн. - розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016 року, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

З огляду на викладене, рішення відповідача про перерахунок пенсії позивачу із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016 року прийнято на підставі та у відповідності до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Щодо правомірності рішення відповідача про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року з урахуванням стажу, вказаного в довідці Комунальної установи Великобурлуцької районної ради «Трудовий архів Великобурлуцького району» № 01-05/264 від 24.12.2015 року, колегія суддів зазначає таке.

Згідно положень ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, до заяви про призначення, перерахунок пенсії додають, документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

За правилами п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, обов'язок щодо надання заяви та необхідних документів для здійснення перерахунку пенсії чинним законодавством покладено на особу, яка подає відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 14.01.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу, вказаного в довідці Комунальної установи Великобурлуцької районної ради «Трудовий архів Великобурлуцького району» № 01-05/264 від 24.12.2015 року.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням стажу, вказаного в довідці Комунальної установи Великобурлуцької районної ради «Трудовий архів Великобурлуцького району» № 01-05/264 від 24.12.2015 року з 01.01.2016 року, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, оскільки довідку Комунальної установи Великобурлуцької районної ради «Трудовий архів Великобурлуцького району» № 01-05/264 від 24.12.2015 року було отримано відповідачем та відповідно надано позивачу, колегія суддів погоджується із висновками суду першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі № 642/7751/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.