Справа № 296/2054/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ К/800/16857/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г Горбатюка С.А. Мороз Л.Л.
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся»

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2016 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року

у справі №296/2054/16-а

за позовом Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся»

до Виконавчого комітету Житомирської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Приватне підприємство «Творчо-виробничий центр «Олеся» звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому просило скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 150 від 07.05.2014 року «Про вжиття невідкладних заходів щодо усунення порушень вимог земельного та містобудівного законодавства в м. Житомирі». При цьому, Підприємство просило визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року, позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Приватне підприємство «Творчо-виробничий центр «Олеся» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із вимогами про скасування пункту першого рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №150 від 07.05.2014 року «Про вжиття невідкладних заходів щодо усунення порушень вимог земельного та містобудівного законодавства в м. Житомирі», яким було зупинено проведення будівельних робіт по вул. Київській, 6 в м.Житомирі, що розпочате ПП «Творчо-виробничим центром «Олеся» через недотримання вимог п.2.5 рішення сесії Житомирської міської ради від 26.02.1993 року щодо цільового використання земельної ділянки та порушення зобов'язань щодо проектування та будівництва багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008 року № 533 (а.с. 5).

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позов подано із пропуском строку звернення до суду, оскільки будь-яких доводів в обґрунтування того, що протягом шести місяців, з 07.05.2014 року, позивач не міг з поважних причин звернутися до суду з цим позовом не наведено, як і не наведено доказів, які могли б свідчити про поважність причини пропуску такого строку, а тому у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно приписів частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відтак, умовою поновлення пропущеного строку звернення до суду є наявність поважних причин його пропущення. Поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами відповідних дій.

Скаржник обґрунтовує касаційну скаргу тим, що вказане рішення було оскаржено інвестором будівництва ТОВ «АТБ-інвест» до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області і позов було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 150 від 07.05.2014 року «Про вжиття невідкладних заходів щодо усунення порушень вимог земельного та містобудівного законодавства в м. Житомирі». Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 року постанову суду було скасовано та ухвалено нову постанову, якою у позові ТОВ «АТБ-інвест» відмовлено. Вказана постанова суду була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року. Тому, ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" чекало поки буде вирішено в судовому порядку спір між ТОВ «АТБ-інвест», як інвестором будівництва, та виконкомом Житомирської міської ради про скасування оскаржуваного рішення. І лише після отримання в лютому місяці 2016 року ухвали суду касаційної інстанції позивач дізнався про те, що спір вирішено і у позові ТОВ «АТБ-інвест» відмовлено з тих підстав, що права ТОВ «АТБ-інвест» оскаржуваним рішенням не порушені.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з доводами скаржника, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з метою захисту своїх прав та інтересів ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" 22.05.2014 р. було подано адміністративний позов до виконавчого комітету Житомирської міської ради з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення № 150 від 07.05.2014 року «Про вжиття невідкладних заходів щодо усунення порушень вимог земельного та містобудівного законодавства в м. Житомирі», у зв'язку з чим Корольовським районним судом м.Житомира було відкрито провадження у справі №296/4541/14-а. Однак, ухвалою від 20.08.2014 р. адміністративний позов ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Відтак, суди попередніх інстанцій вірно вказали, що подавши заяву про відкликання адміністративного позову, позивач самостійно вчинив дії, які виключали можливість судового розгляду справи за позовом поданого в межах строку встановленого Законом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Також колегія суддів погоджується із судом першої та апеляційної інстанцій, що рішення у адміністративній справі набирає законної сили після його перегляду судом апеляційної інстанції, тому після прийняття Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом рішення від 12.05.2015 р. про скасування постанови суду першої інстанції позивач мав змогу звернутися до суду з окремим позовом, а не чекати ухвалення рішення судом касаційної інстанції.

Зазначені скаржником обставини не свідчать про наявність підстав, що перешкоджали звернутись до суду в установлений законом строк.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про залишення позовної заяви Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» без розгляду.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» - відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі №296/2054/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді