Справа № 752/20817/16-а
Суддя: Ладиченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/125/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Ладиченко С.В.

за участю секретаря - Тасенко О.О., Мороз О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просила:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

-зобов'язати відповідача Правобережне об?єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ зі змінами від 12.07.2001, виходячи із розрахунку в розмірі 88 % від суми щомісячного заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, без обмеження максимального розміру пенсії, з дня звернення, тобто з 28.10.2016 року.

-зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи на прокурорських посадах, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на усіх займаних мною посадах з 04.11.1998 р. по 28.10.2016 р.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 28.10.2016 року вона звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Листом від 02.11.2016 № 35063/05 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, згідно з яким внаслідок неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються, зокрема, і відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Крім того у вказаному листі зазначено, що вона не має достатнього спеціального стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки на день звернення за призначенням пенсії її стаж за вислугу років складав 20 років 3 місяці 27 днів, у тому числі на посадах прокурора 13 років 9 місяців 13 днів, а відповідно до вимог Закону необхідно 22 роки 6 місяців.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказувала, що дії управління є правомірними та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

З листа Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України віл 22.11.2016 року за № 35063/05 вбачається, що в призначенні пенсії позивачу відмовлено, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури визначений Законом України «Про прокуратуру».

15.07.15р. у певній частині набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

На момент звернення позивача із заявою за призначенням пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано іншою нормою статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Частиною 1 ст. 86 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Станом на день звернення із заявою про призначення пенсії загальний стаж роботи позивача складає 25 років 10 місяців 29 днів, стаж за вислугу років складає 20 років 3 місяці 13 днів, в тому числі на посадах прокурора - 13 років 9 місяців 13 днів.

Однак, наявний стаж роботи є недостатнім для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст..86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який повинен застосовуватись при вирішенні питання щодо наявності права у позивача на призначення йому пенсії за вислугу років, тобто норми, які діяли на час призначення пенсії.

Наявного стажу роботи було недостатньо у позивача і на момент внесення змін до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності: відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові І службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачі суду не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже суд приходить до висновку про правомірність дій управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо відмови позивачу у призначенні пенсії.

Суд не може підміняти собою законодавчий орган, встановлюючи додаткові підстави для призначення пенсії там де вони не визначені законодавчим органом.

З огляду на викладені обставини, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 18, 19, 104, 105, 106, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років неправомірними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.В. Ладиченко