Справа № 161/9903/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації про визнання неправомірними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації (далі - УПСЗН), в якому просила скасувати рішення суб'єкта владних повноважень щодо припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що УПСЗН безпідставно вказало в рішенні, що нею подано недостовірні відомості, а припиненням виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям порушено її права, тому ОСОБА_1 просила про задоволення позову.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року, зміненою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПСЗН щодо припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям від 22 квітня 2016 року.

Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвали нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами встановлено, що позивач рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №809 від 20 квітня 2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 спільно проживає з дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та чоловіком ОСОБА_6 батьком вказаних дітей. При подачі документів ОСОБА_1 подала недостовірні відомості, щодо складу сім'ї, а саме не вказала чоловіка ОСОБА_6, як члена сім'ї, приховавши відомості, щодо доходів останнього, які вплинули на визначення розміру допомоги.

Департаментом соціального захисту населення 29 червня 2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що виплата призначеної їй допомога припиняється з 1 квітня 2016.

Також судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано 18 січня 2007 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2ОСОБА_6 та ОСОБА_1 8 липня 2016 року уклали шлюб.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з наступного.

Абзацом 2 статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 1 червня 2000 року № 1768-III (далі Закон № 1768-III) соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1768-III для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (далі Порядок).

Пунктами 2, 3 Порядку встановлено, що соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

Згідно з пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону № 1768-ІІІ, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Абзацом 2 пункту 25 Порядку передбачено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, з місяця, в якому виявлено порушення.

Оскільки на дату звернення ОСОБА_1 за призначенням допомоги малозабезпеченим сім'ям не була заміжня за ОСОБА_6, а чинне законодавство не покладає на отримувача такої допомоги обов'язку повідомляти про зміну сімейного стану заявника, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для припинення спірної допомоги та задоволення позовних вимог.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації про визнання неправомірними та скасування рішення, за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України (підпис) М.І. Мойсюк