Справа № 537/5374/16-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.Справа № 537/5374/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.02.2017 по справі № 537/5374/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Капрала поліції 4-ї роти Управління патрульної поліції міста Кременчука Сороколата Павла Юрійовича третя особа: Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.02.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1.) до Капрала поліції 4-ї роти Управління патрульної поліції міста Кременчука Сороколата Павла Юрійовича ( далі - відповідач), третя особа: Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в м. Кременчуці) поліції.

Дії капрала поліції роти №4 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сороколат П.Ю. визнано протиправними, постанову серії ПС2 №672199 від 22.06.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. - скасовано.

Не погодившись з даною постановою суду УПП в м. Кременчуці подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.02.2017 та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги УПП в м. Кременчуці зазначило, що позивач після повідомлення про причину зупинки не надав для огляду документів, зазначених в п. 2.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), що стало підставою для винесення постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення. До пояснень позивача про те, що під час керування автомобілем останній користувався ременем безпеки, але через травму плеча ремень був пристебнутий під рукою, суд має ставитись критично, оскільки доказів зазначеного до позову не додано.

В судове засідання відповідач та третя особа не з'явилися, про дату час та місце слухання справи повідомлялися судом.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд справи проведено без участі відповідача та третьої особи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що постановою серії ПС2 № 672199 від 22.06.2016 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що водій ОСОБА_1, 22.06.2016 близько 1 години 38 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Свободи ( 60 років Жовтня) в місті Кременчуці, в районі будинку № 5, порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а саме на вимогу працівника поліції не пред'явив посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Допитані під час судового розгляду в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що нею особисто було зупинено автомобіль, яким керував позивач, при цьому вона представилась та повідомила про причину зупинки, після чого водій пересів на заднє сидіння автомобіля та на її вимогу пред'явити посвідчення водія відмовив; свідок ОСОБА_4 пояснив, що 22.06.2016 водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції у зв'язку із не пристебнутим паском безпеки. При цьому на вимогу інспектора патрульної служби ОСОБА_1 в категоричній формі відмовлявся пред'являти водійські права, пересів на заднє сидіння, після чого відносно останнього і було складено протокол про адміністративне правопорушення; свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пред'явити посвідчення водія лише показав наявність документу, однак відмовився передавати його в руки поліцейському у зв'язку із відсутністю обґрунтування його зупинки; свідок ОСОБА_6 зазначила, що 22.06.2016 після телефонного дзвінка ОСОБА_1 вона прибула на місце зупинки останнього працівниками патрульної служби, при цьому бачила, як позивач показав наявність у нього водійського посвідчення, їй було передано керування транспортним засобом, після чого вони поїхали до Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру для проходження позивачем огляду для визначення наявності стану алкогольного сп'яніння; свідок ОСОБА_7 підтвердив факт того, що позивач показав водійські права інспектору патрульної поліції через скло, перебуваючи на задньому сидінні автомобіля; свідок ОСОБА_8 пояснила, що після зупинки автомобіля, в якому вона знаходилась на пасажирському місці, інспектор патрульної поліції ОСОБА_9 пояснила причину зупинки як не пристебнутий пасок безпеки. При цьому свідок ОСОБА_8 заперечувала зазначений інспектором факт та вказала, що пасок безпеки ОСОБА_1 був пристебнутий та додала, що останній не відмовлявся пред'явити затребувані документи та тримав їх в руці, наполягаючи на обґрунтуванні патрульними причини зупинки автомобіля.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, які були надані в суді першої інстанції, а також наявні в матеріалах справи доказиколегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії ПС2 №672199 від 22.06.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. в зв'язку з відсутністю будь-яких належних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилання апелянта на ненадання позивачем доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень <…>, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення <…> покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу вищезазначених положень ч.3, 4 ст. 70 КАС України дані відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських є недопустимими, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права. А тому колегія суддів до уваги зазначені докази (відеозапис з нагрудних камер поліцейських) не приймає.

Посилання апелянта на порушення судом територіальної підсудності щодо розгляду справи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем зазначена адреса місця фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Крюківський р-н). Будь-яких спростувань щодо даної інформації відповідачем як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду суду не надано.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в тому числі коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення та в разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто фактично, в даних випадках, притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах, зокрема у сфері забезпечення дорожнього руху передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З огляду на те, що відповідачем належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення не було надано під час судового розгляду, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 лютого 2017 року по справі № 537/5374/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2017