Справа № 807/1385/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Справа № 876/3966/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Обрізка І.М.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі філії Західного центру радіотехнічного спостереження про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Західного Центру радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів про відмову у виплаті йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити її у розмірі 7 381 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він проходить військову службу за контрактом у Західному центрі радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України на посаді начальника відділу оперативного управління Центру контролю космічного простору Західного центру радіотехнічного спостереження. 17.08.2016 ним був поданий рапорт до Західного центру радіотехнічного спостереження про виплату допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення. Однак, відповідач відмовив йому у виплаті вказаної допомоги.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Тому просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 та прийняти нову, якою його позовні вимоги задовольнити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у Західному центрі радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України, що підтверджується контрактом, укладеним між ним та Міністерством оборони України від 24.06.2010.

17.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Західного центру радіотехнічного спостереження із проханням виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, про що зазначено у рапорті від 17.08.2016.

Проте, Західним центром радіотехнічного спостереження листом № 534/8 від 02.09.2016 у здійсненні такої виплати було відмовлено.

Зокрема, в листі було зазначено, що згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», керівникам державних органів надається право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Ні кошторисом на утримання Західного центру радіотехнічного спостереження у 2016 році, ні його штатним розписом на 2016 рік коштів на виплату матеріальної допомоги не передбачено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки штатним розписом Західного центру радіотехнічного спостереження на 2016 рік кошти не передбачені, асигнування на виплату відсутні, відтак у відповідача відсутні правові підстави виплачувати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, а виплата такої допомоги є правом, а не обовязком роботодавця.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У відповідності до статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до наказу Міністра оборони України від 24.06.2000 ОСОБА_1 був відряджений до Державного космічного агентства України для виконання програм оборонного призначення із залишення на військовій службі та з того моменту проходить військову службу в Західному центрі радіотехнічного спостереження Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України. Зокрема, це підтверджується довідкою про відрядження до Державного космічного агентства України № 121 від 08.09.2016, а також записом у його послужному списку.

Позивач проходить військову службу у державній бюджетній установі, а не у Міністерстві оборони України та має особливий статус військовослужбовець, відряджений до державних органів для проходження військової служби.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 07.02.2001 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій», військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

З матеріалів справи видно, що штатним розписом Західного центру радіотехнічного спостереження на 2016 рік, затвердженим головою Державного космічного агентства України 17.05.2016, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям не передбачена.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки штатним розписом Західного центру радіотехнічного спостереження на 2016 рік кошти на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не передбачені, асигнування на виплату відсутні, відтак у відповідача відсутні правові підстави для здійснення її виплати.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись вимогами ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року по справі № 807/1385/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : С.П.Нос

ОСОБА_2

Повний текст ухвали складено 21.04.2017.