Справа № 404/1472/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1472/17
Номер провадження 2-а/404/259/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі - Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому Буквич Романа Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому Буквич Романа Миколайовича, по якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №329807 від 28.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

На обґрунтування позову зазначено, що відносно позивача інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому Буквич Романом Миколайовичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 28.02.2017 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно постанови позивач 28.02.2017 року о 21 год. 20 хв. в м. Кропивницькому по вул. Садова керував автомобілем KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п. 31.4.3. (в) ПДР України.

Позивач заперечував вчинення правопорушення, вказав, що неправнітсь виникла під час руху, оскільки усунути на місці йому не вдалось, він направлявся додому для проведення ремонту транспортного засобу.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи. В судове засідання не з'явився, надав до суду в якості доказу вчинення позивачем правопорушення відео фіксацію, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.02.2017 року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №329807 від 28.02.2017, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн., а саме за те, що він 28.02.2017 року о 21 год. 20 хв. в м. Кропивницькому по вул. Садова керував автомобілем KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п. 31.4.3. (в) ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Слід зазначити, що відповідно до п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

За таких обставин, суд вважає, що Правилами дорожнього руху України, прямо не передбачено, що забороняється рух автомобілю в випадку несправності, а саме не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла на транспортному засобі, та особа не може продовжити рух для ремонту автомобілю.

У відеозаписі, наданому до суду відповідачем інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому Буквич Романом Миколайовичем до суду в якості доказу, відсутній момент виявлення правопорушення, наявний лише відео запис вже після зупинки автомобіля під керуванням позивача, тому суд позбавлений можливості встановити чи рухався позивач, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, після виявлення несправності автомобіля. Крім того, позивач запропонував інспектору усунути на місті несправність, проте інспектор вказав, що це вже не має значення, оскільки ним вже виявлено порушення ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ч. 1 ст. 71 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

За вказаного, постанову, винесену інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому Буквич Романом Миколайовичем, слід скасувати, оскільки дії позивача на час його зупинки узгоджувались із змістом статті 31.5 ПДР України.

Однак, суд відмовляє у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому Буквич Романа Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №329807 від 28.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган