Справа № 704/973/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 704/973/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Дьяченко Д.О. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Літвіної Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до сільського голови Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до сільського голови Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність сільського голови Білашківської сільської ради Тальнівського району Чмиги Л.С., яка полягає у невнесенні нею на порядок денний чергової сесії Білашківської сільської ради питання про розгляд заяви позивача від 28.12.2015 року про визначення та встановлення межі (ширини) прибережної захисної смуги на орендованій ним земельній ділянці; зобов'язання відповідача внести на порядок денний чергової сесії Білашківської сільської ради питання про розгляд заяви позивача від 28.12.2015 про визначення та встановлення межі (ширини) прибережної захисної смуги на орендованій ним земельній ділянці

Тальнівський районний суд Черкаської області своєю постановою від 30 вересня 2016 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2016 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 06 лютого 2014 року Білашківська сільська рада Тальнівського району Черкаської області прийняла рішення № 29/9, у якому надала ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з метою відведення земельної ділянки для ведення ним особистого селянського господарства за рахунок земель сільської ради.

28 грудня 2015 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив прийняти рішення, яким визначити та встановити межу (ширину) прибережної захисної смуги на земельній ділянці площею 0, 34 га по АДРЕСА_1. Підставою подання позивачем даної заяви стало те, що він, на його думку, позбавлений можливості реалізувати рішення відповідача № 29/9 від 06 лютого 2014 року.

29 грудня 2015 року ОСОБА_2 подав до Білашківської сільської ради заяву, в якій просив повідомити його про ймовірну дату розгляду його заяви від 28 грудня 2015 року.

Як зазначив позивач, жодних повідомлень від відповідача з приводу розгляду його заяв він не отримував, а тому вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Ч. 5 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Як убачається з матеріалів справи, а саме з протоколу 6-ї сесії Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області від 10.03.2016 року, що питання про розгляд заяви ОСОБА_2 вносилося на порядок денний даної сесії та включено в порядок денний під номером « 11».

Зі змісту вищевказаного протоколу видно, що розглядаючи заяву ОСОБА_2 на шостій сесії сільської ради, сільський голова Чмига Л.С. повідомляла, що відповідно до п. б ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України, встановлено, що вздовж водоймів площею понад 3 га ширина прибережної захисної смуги становить 50 метрів, а також прибережні захисні смуги можуть встановлюватись за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. В бюджеті сільської ради не закладені кошти на виготовлення даної документації, а отже задовольнити заяву ОСОБА_2 сесія сільської ради не в змозі.

Зі змісту протоколу 8-ї сесії Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області від 03.06.2016 року також убачається, що питання про розгляд заяви ОСОБА_2 вносилося на порядок денний даної сесії та включено в порядок денний під номером « 25».

З письмових пояснень відповідача убачається, що питання, яке в своєму зверненні піднімає позивач неодноразово розглядалося відповідачем та виносилося на розгляд сесії, зокрема 06.02.2014 року, 10.03.2016 року, 03.06.2016 року, 26.08.2016 року.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач виносив на розгляд сесії питання позивача, які були викладені в його заяві від 28 грудня 2015 року, що спростовує доводи позивача про зворотнє.

Що стосується обставин неналежного інформування відповідачем ОСОБА_2 про наслідки розгляду його звернення, то колегія звертає увагу на те, що в прохальній частині позовної заяви позивач не висуває позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності сільського голови, яка б полягала у ненаданні позивачеві відповіді на його звернення, у зв'язку з чим суд не може в даному випадку визнати бездіяльність відповідача протиправною, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Правовий режим прибережних смуг визначається ст.ст.60-62 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та ст.ст. 1, 88-90 Водного кодексу України (далі - ВК України).

Відповідно до ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водоймів уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Згідно ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо.

Крім цього, згідно положень ч. 4 ст. 88 ВК України у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Відповідно до п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, в тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50-54 Закону України «Про землеустрій».

Відсутність окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Таким чином, при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, які визначаються відповідно до Порядку № 486. Сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Літвіна Н. М.

Мєзєнцев Є.І.