Справа № 806/43/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Житомир справа № 806/43/17

категорія 8.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представників позивача ОСОБА_1Є, ОСОБА_2В, представника відповідача

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, третя особа - філія "Ємільчинський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.11.2016 року №, №,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 15.11.2016 року на суму 98834,55 грн. та № від 15.11.2016 року в сумі 15230,85 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що податковим органом протиправно застосовані штрафні санкції за ст. 127 ПК України.

В ході судового розгляду позивач неодноразово змінював розмір позовних вимог (а.с.126) та згідно останнього уточнення (а.с. 235) просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.11.2016 року № НОМЕР_1 на суму 36190,79 грн. та № НОМЕР_2 в сумі 11233,19 грн.

Представники позивача просили задовольнити уточнені позовні вимоги. При цьому пояснили, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір вони перераховували (сплачували) одночасно з виплатою зарплати, однак податковий орган ці кошти зараховував на погашення існуючої заборгованості з вказаних податку та збору; відповідачем були нараховані штрафні санкції за період з липня по вересень 2016 року, який не підлягав перевірки.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 99-101), зазначивши, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені у відповідності до вимог чинного законодавства, а позовні вимоги необґрунтовані та не підтвердженні належними первинними документами.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Проаналізувавши досліджені по справі докази у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - ГУ ДФС у Житомирській області) було проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Ємільчинський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, за результатами якої було складено акт № 57/06-30-14-01/26192764 від 28.10.2016 року (а.с. 15-78), згідно висновків якого, крім іншого, встановлено порушення:

- пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, який підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені ст. 168 ПКУ, в результаті чого нараховано пеню за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб сумі 11849,70 грн. та встановлено заборгованість по податку на доходи фізичних осіб:

станом на 31.01.2013 року в сумі 16351,11 грн.;

станом на 03.03.2013 року в сумі 12707,04 грн.;

станом на 31.03.2013 року в сумі 8640,04 грн.;

станом на 01.05.2013 року в сумі 12998,60 грн.;

станом на 31.05.2013 року в сумі 12282,47 грн.;

станом на 01.07.2013 року в сумі 14329,27 грн.;

станом на 31.07.2013 року в сумі 17593,60 грн.;

станом на 31.08.2013 року в сумі 12274,25 грн.;

станом на 01.10.2013 року в сумі 18639,65 грн.;

станом на 31.01.2014 року в сумі 17646,05 грн.;

станом на 03.03.2014 року в сумі 9167,08 грн.;

станом на 31.03.2014 року в сумі 15097,03 грн.;

станом на 01.05.2014 року в сумі 5698,46 грн.;

станом на 31.05.2014 року в сумі 9171,59 грн.;

станом на 01.07.2014 року в сумі 10638,29 грн.;

станом на 31.07.2014 року в сумі 13840,48 грн.;

станом на 31.08.2014 року в сумі 14420,95 грн.;

станом на 01.10.2014 року в сумі 11422,48 грн.;

станом на 31.10.2014 року в сумі 12578,84 грн.;

станом на 01.12.2014 року в сумі 14995,04 грн.;

станом на 31.12.2014 року в сумі 14643,87 грн.;

станом на 31.01.2015 року в сумі 20637,21 грн.;

станом на 03.03.2015 року в сумі 7639,96 грн.;

станом на 31.03.2015 року в сумі 8529,73 грн.;

станом на 01.05.2015 року в сумі 10169,28 грн.;

станом на 31.05.2015 року в сумі 13158,10 грн.;

станом на 01.07.2015 року в сумі 15675,66 грн.;

станом на 31.07.2015 року в сумі 18539,25 грн.;

станом на 31.08.2015 року в сумі 10907,17 грн.;

станом на 01.10.2015 року в сумі 10040,58 грн.;

станом на 31.10.2015 року в сумі 10635,28 грн.;

станом на 01.12.2015 року в сумі 12567,38 грн.;

станом на 31.12.2015 року в сумі 4539,49 грн.;

станом на 31.01.2016 року в сумі 16395,38 грн.;

станом на 02.03.2016 року в сумі 13146,34 грн.;

станом на 31.03.2016 року в сумі 12550,47 грн.;

станом на 01.05.2016 року в сумі 14710,74 грн.;

станом на 31.05.2016 року в сумі 10517,87 грн.;

станом на 01.07.2016 року в сумі 14074,95 грн.

- пп. 1.6 та пп. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями, встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за період з 03.08.2014 року по 30.06.2016 року, який підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені ст. 168 ПКУ, в результаті чого нараховано пеню за несвоєчасну сплату військового збору в сумі 1497,80 грн. та встановлено заборгованість по військовому збору:

станом на 01.10.2014 року в сумі 1374,72 грн.;

станом на 31.10.2014 року в сумі 1366,05 грн.;

станом на 01.12.2014 року в сумі 1509,65 грн.;

станом на 31.12.2014 року в сумі 1594,99 грн.;

станом на 31.01.2015 року в сумі 2195,82 грн.;

станом на 03.03.2015 року в сумі 824,87 грн.;

станом на 31.03.2015 року в сумі 893,22 грн.;

станом на 01.05.2015 року в сумі 1071,55 грн.;

станом на 31.05.2015 року в сумі 1347,26 грн.;

станом на 01.07.2015 року в сумі 1612,26 грн.;

станом на 31.07.2015 року в сумі 1951,73 грн.;

станом на 31.08.2015 року в сумі 1174,43 грн.;

станом на 01.10.2015 року в сумі 1072,44 грн.;

станом на 31.10.2015 року в сумі 1143,60 грн.;

станом на 01.12.2015 року в сумі 1315,68 грн.;

станом на 31.12.2015 року в сумі 1095,52 грн.;

станом на 31.01.2016 року в сумі 1739,88 грн.;

станом на 02.03.2016 року в сумі 1003,43 грн.;

станом на 31.03.2016 року в сумі 1114,57 грн.;

станом на 01.05.2016 року в сумі 1288,39 грн.;

станом на 31.05.2016 року в сумі 1149,71 грн.;

станом на 01.07.2016 року в сумі 1360,16 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем були винесені податкові повідомлення - рішення від 15.11.2016 року:

- № НОМЕР_1 (а.с.80), яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 98834,55 грн., (86984,85 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 11849,70 грн. сума пені відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України);

- № НОМЕР_2 (а.с.83), яким визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені у розмірі 15230,85 грн. (13733,05 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 1497,80 грн. сума пені відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України).

Позивач в адміністративному порядку оскаржив спірні податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України (а.с. 127-130).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 14.12.2016 року № 27053/6/99-99-11-02-01-15 (а.с. 131-134) податкові повідомлення - рішення від 15.11.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 залишено без змін.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 54.2 частини 54 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пп. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Тобто місячний податковий період слід розуміти таким чином, що податкове зобов'язання податковим агентом повинне бути сплачене протягом 30 днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.

Аналіз наведених положень Кодексу дає підстави для висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України по справах № 818/2927/13-а від 24.02.2015 року та № 820/12804/14 від 10.06.2015 року.

З акту перевірки № 57/06-30-14-01/26192764 від 28.10.2016 року вбачається, що К-т сальдо по податку на доходи фізичних осіб станом на 01.01.2013 становить 31787,23 грн., станом на 30.06.2016 року - 36970,69 грн. (а.с.36), станом на 30.06.2016 року К-т сальдо по військовому збору становить 6144,27 грн. (а.с.43).

Надаючи пояснення в судовому засіданні, представники позивача вказували, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір вони перераховували (сплачували) одночасно з виплатою зарплати, однак податковий орган протиправно ці кошти зараховував на погашення існуючої заборгованості з вказаних податку та збору.

Суд не погоджується з викладеною позицією представника позивача та зазначає наступне.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України, при наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 ПКУ або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПКУ при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобовязання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює розподіл цієї суми у порядку, визначеному п. 131.2 ст. 131 ПКУ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган, зараховуючи суми сплаченого позивачем податку та збору на погашення існуючого боргу підприємства, діяв правомірно та в межах чинного законодавства.

Також, на думку Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ГУ ДФС у Житомирській області неправомірно застосувало до позивача штраф на підставі п. 127.1 ст. 127 ПК України, так як виявлене порушення податкового законодавства у вигляді прострочення строку сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідає, передбаченому ст. 126 ПК України складу порушення.

Проте суд не погоджується з думкою позивача та зазначає наступне.

Згідно підпункту 126.1 статті 126 ПК у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому п. 127.1 ст. 127 ПК України передбачено, інший розмір штрафних санкцій за не нарахування і неутримання та/або несплату (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків..

Положення статті 126 ПК щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобовязання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобовязання протягом строків, передбачених ПК, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК.

Положення статті 127 ПК встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.11.2015 року № 21-2919а15, від 22.03.2016 № 813/6774/13-а|21-3694а15.

Враховуючи вище наведене, суд зазначає, що ст. 126 ПК України підлягає застосуванню, якщо при виплаті доходу на користь громадян податковий агент сплачує суму податку одночасно зі сплатою доходу або з порушенням строку, встановленого ст. 168 ПК України, а ст. 127 ПК України застосовується в випадку, якщо виплата доходу передувала сплаті податку.

Як вбачається з розрахунків податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 135-136, 143-144), додатків 12, 13 (наслідки перевірки повноти та своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб та сум військового збору) до акту перевірки № 57/06-30-14-01/26192764 від 28.10.2016 року (а.с. 167), сплата податку на доходи фізичних осіб та військового збору проводилась як до, так і після виплати заробітної плати, а тому суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно при винесенні рішення було застосовано до філії "Ємільчинський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" положення ст. 127 ПК України.

При цьому суд зазначає, що згідно розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій по ПДФО (а.с. 135-136), вказаного податку 25.06.2014 було перераховано в сумі 3575,15 грн. і на цю суму, на підставі ст.127 ПК України нарахована штрафна санкція у розмірі 50% в сумі 1787,58 грн.; 14.07.2014 ПДФО було перераховано в сумі 379,35 грн. і на цю суму нарахована штрафна санкція на підставі ст.127 ПК України у розмірі 75% в сумі 284,51 грн.

Однак, штрафні санкції позивачу за правопорушення, передбачене ст. 127 ПК України, згідно розрахунку, почали нараховуватися з 50%, у той час, коли при першому порушенні повинна застосовуватись з 25%.

Отже, штрафна санкція відповідно до ст.127 ПК України на суму 3575,15 грн. повинна бути застосована у розмірі 25% (3575,15 грн.*25%=893,79), на суму 379,35 грн. - у розмірі 50% (379,35 грн. *50%=189,68 грн.), тобто податковим органом неправомірно застосована штрафна санкція в сумі 1083,47 грн.

Також суд звертає увагу, що перевірка філії "Ємільчинський райавтодор" проводилась за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, а як вбачається з розрахунків податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 135-136, 143-144), штрафні санкції по ПДФО в сумі 1407,49 грн. та по військовому збору в сумі 3147,29 грн. застосовувались за наслідками діяльності філії після 30.06.2016, тобто за період, який не охоплювався перевіркою, а тому суд, з урахуванням приписів Глави 4 та 8 Розділу ІІ ПК України, вважає їх застосування протиправним.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що податковий орган протиправно прийняв податкові повідомлення-рішення від 15.11.2016 року № НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 2490,96 грн. та № НОМЕР_2 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 3147,29 грн., а тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить присудити понесені ним судові витрати в сумі 190,22 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 15.11.2016:

- № НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 2396,13 грн.;

- № НОМЕР_2 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 3147,29 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити Дочірньому підприємству "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" понесені ним судові витрати у розмірі 83,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 19 квітня 2017 р.