Справа № 203/1075/17
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1075/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Крупій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання поновити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 2008 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після виходу на пенсію продовжує працювати в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР на посаді експерта-токсиколога судового у відділенні судово-медичної токсикології. З 01.04.2015 року відповідачем виплату пенсії їй було припинено на підставі Закону України «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Вказані дії пенсійного фонду нею були оскаржені до суду та постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2015 року, що набрала законної сили, її позов до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська було задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії за віком та зобов'язано останнього поновити з 01.04.2015 року виплату призначеної пенсії за віком та провести відповідний перерахунок та виплату. Вказана постанова була виконана відповідачем в квітні 2016 року та проведено перерахунок і виплату їй пенсії до 25.02.2016 року. Після цього виплату пенсії знов було припинено з посиланням на відсутність передбачених законодавством підстав для поновлення її виплати. Посилаючись на незаконність дій відповідача, позивачка просила суд визнати протиправними дії та бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо відмови в поновленні їй виплати пенсії за віком з 25.02.2016 року, а також зобов'язати останнього поновити їй виплату пенсії за віком з 25.02.2016 року та виплатити заборгованість, що виникла в зв'язку з неправомірними діями відповідача.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що займана позивачкою посада відноситься до посад судового експерта, а тому після проведення перерахунку та виплати пенсії згідно постанови суду від 29.10.2015 року, виплату пенсії їй було припинено обґрунтовано, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ.

Представник іншого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.

В зв'язку з незабезпеченням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області явки свого представника та не надання доказів щодо поважності причин неявки, а також відповідних клопотань, враховуючи підстави та предмет заявлених позивачкою вимог, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності представника зазначеного відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Представником Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі в судовому засіданні було зазначено про пропуск позивачкою встановленого ст.99 КАС України шестимісячного строку для звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що перед зверненням до суду позивачка в вересні 2016 року зверталась до відповідача з заявою щодо поновлення виплати пенсії за віком, відповідь на яку отримала на початку жовтня 2016 року, що вбачається з дати, зазначеної у штампі на поштовому конверті, в якому позивачці було спрямовано відповідь на звернення Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі.

Таким чином, оскільки позивачкою у пред'явленому до суду позові було заявлено вимоги по визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо поновлення виплати пенсії за віком та зобов'язання останнього поновити та виплатити пенсію, а також що відповідь на своє звернення від Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, в якому останнім було повідомлено про відмову в поновлені виплати пенсії та зазначені підстави прийнятого рішення, позивачка отримала в жовтні 2016 року, суд вважає, що про неможливість вирішення питання в позасудовому порядку, порушення свого права та наявність спору з відповідачем позивачка фактично дізналась саме в жовтні 2016 року.

А тому, з огляду на її звернення до суду з відповідним позовом в березні 2017 року, суд приходить до висновку, що встановлений ч.2 ст.99 КАС України шестимісячний строку для звернення до суду позивачкою пропущено не було.

Перевіряючи доводи позовної заяви та обґрунтованість заявлених вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та з 2008 року отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 07.07.1998 року та по теперішній час позивачка працює в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради на посаді експерта-токсиколога судового у відділенні судово-медичної токсикології.

01.04.2015 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII.

Відповідно до вказаного вище Закону №213-VIII було внесено зміни до ст.18 Закону України «Про судову експертизу» та встановлено, що на працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз поширюються особливості матеріального та соціально-побутового забезпечення, передбачені Законом України «Про державну службу», якщо інше не передбачено законами України. Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, у період роботи на посадах судових експертів (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

На підставі зазначеного Закону №213-VIII Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська (на теперішній час Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі) виплату пенсії за віком позивачці з 01.04.2015 року було припинено.

Вказані дії відповідача ОСОБА_3 було оскаржено до суду та постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2015 року позов останньої було задоволено та визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо припинення виплати ОСОБА_3 з 01.04.2015 року виплати пенсії за віком; зобов'язано поновити позивачці з 01.04.2015 року виплату призначеної раніше пенсії за віком та провести відповідний перерахунок та виплату пенсії за віком з дня припинення виплати пенсії до дня повного розрахунку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 року постанову суду першої інстанції від 29.10.2016 року було залишено без змін.

На виконання постанови суду від 29.10.2015 року Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі позивачці в квітні 2016 року було проведено перерахунок та виплату пенсії за віком за період з 01.04.2015 року по 25.02.2016 року. Після цього виплату пенсії знов було припинено та поновлено виплату з 01.01.2017 року.

В судовому засіданні, представник відповідача зазначив, що в період з 25.02.2016 року по 31.12.2016 року пенсія за віком позиваці не виплачувалась, оскільки займана нею посада відноситься до посад судового експерта, а тому після проведення перерахунку та виплати пенсії згідно постанови суду від 29.10.2015 року, виплату пенсії їй було припинено обґрунтовано, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ.

Перевіряючи доводи позовної заяви та заперечення представника відповідача, суд враховує, що дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ було внесено зміни до ст.18 Закону України «Про судову експертизу» та відповідно до частини другої вказаної статті, в редакції, що діяла на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, було визначено, що на працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз поширюються особливості матеріального та соціально-побутового забезпечення, передбачені Законом України «Про державну службу», якщо інше не передбачено законами України. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, у період роботи на посадах судових експертів (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 26.12.2005 року розроблено Національний класифікатор України класифікатор професій ДК:003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України №327 від 28.07.2010 року, що призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб'єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Згідно визначеного класифікатора професій покажчику професійних назв робіт за кодами професій визначено, що судовий експерт та лікар - судово-медичний експерт є двома різними професіями, та мають різні облікові дані. Так, професія лікар судово-медичний експерт має код класифікатору професій №2229.2, що визначається як професіонали в галузі медицини, натомість професія судовий експерт має код класифікатору 2429 - інші професіонали в галузі правознавства.

В зв'язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 року №314 Про умови оплати праці працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз втратило чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.08.1995 року №558-р Про віднесення деяких посад працівників державних спеціалізованих установ до категорій посад державних службовців, згідно з яким були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців посади, що займали судові експерти державних спеціалізованих установ, яким було присвоєно відповідні кваліфікаційні класи.

Таким чином займана позивачкою посада відноситься не до посад судового експерта, а до лікарських посад у закладах охорони здоров'я, що прямо передбачено Переліком лікарських посад у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України №385 від 28.10.2002 року - розділ 3 Лікарі-спеціалісти; порядковий №109 - Лікар-судово-медичний експерт; Лікарська спеціальність за профілем структурного підрозділу - судово-медична експертиза.

Вказані обставини встановлені також ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 року у справі №203/5605/15-а (№2а/0203/124/2015) та в силу ч.1 ст.72 КАС України мають преюдиціальне значення при вирішення даної справи.

В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що дії та бездіяльність відповідача в особі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо припинення виплати пенсії за віком позивачці в період з 25.02.2016 року по 31.12.2016 року, з посиланням на норми ч.2 ст.18 Закону України «Про судову експертизу» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ, є протиправними і таким, що порушують право позивачки на пенсію.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності; про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи зазначене позов ОСОБА_3 слід задовольнити та визнати протиправними дії та бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо припинення та не виплати позивачці пенсії за віком в період з 25.02.2016 року по 31.12.2016 року, а також зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі поновити та виплатити ОСОБА_3 призначену раніше пенсію за віком за період з 25.02.2016 року по 31.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений останньою судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,71,72,128,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання поновити виплату пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо припинення та не виплати ОСОБА_3 пенсії за віком в період з 25 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі поновити та виплатити ОСОБА_3 призначену раніше пенсію за віком за період з 25 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак