Справа № 805/376/17-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 р. Справа №805/376/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання Маковецькій О.О.,

за участю представника позивача - Панкова С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівельний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України м. Дружківці Донецької області, звернулось до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівельний завод" заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками № 1, № 2 за жовтень-листопад 2016 року в загальній сумі 1 128 423,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Громадянам, які працювали на підприємстві відповідача та були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. п. "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року, призначено пенсію відповідно до вказаного Закону.

За відповідачем рахується заборгованість в сумі 1 128 423,12 грн по відшкодуванню сум пенсій, призначених відповідно до пунктів "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка виникла за період жовтень-листопад 2016 року, у тому числі з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", понесених у розмірі - 539 926,74 грн, та 588 506,38 грн - витрати позивача на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивачем направлялись відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій; в установлений законом строк сума фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідачем не відшкодована. Враховуючи, що станом на момент звернення до суду вказана сума боргу товариством не сплачена, позивач звернувся до суду із даним позовом (а.с. 3-5 том 1, а.с. 218-219 том 2).

Представник позивача у судовому засідання підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи товариство повідомлялось судом належним чином, причини неявки в судове засідання його представника суду не повідомлені.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача проти позову, в яких зазначено, що обов'язком підприємства по відшкодуванню управлінню сум, визначених у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, що працювали на заводі, виникає у останнього лише у разі, якщо пенсійним органом направлялись такі розрахунки товариству. Разом із цим, відповідно до п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За посиланнями позивача розрахунки по новопризначеним пенсіям відповідачем на адресу товариства не надсилались.

Крім цього у запереченнях зауважено, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

З огляду на наведене відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 207-209 том 3).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Дружківський машинобудівельний завод" зареєстровано в якості юридичної особи за кодом , місцезнаходження: 84205, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Леніна, будинок 7, що вбачається з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), перебуває в якості страхувальника на обліку у позивача (а.с. 43 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем призначені та виплачені пенсії на пільгових умовах особам, які працювали на підприємстві відповідача та які були зайняті на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та списком № 2, що підтверджується протоколами про призначення пенсій, розпорядженнями про призначення пенсій, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відривними талонами, банківськими виписками (а.с. 66-250 том 1, том 2, а.с. 1-187, 220-250 том 3, а.с. 1- 83 том 4).

Позивачем направлялись підприємству розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам завода відповідно до п.п. "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період жовтень-листопад 2016 року на загальну суму 1 128 423,12 грн (а.с. 36-42, 49-53, 55-59, 61-65 том 1), вказані розрахунки отримані уповноваженою особою товариства, що вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 35, 48, 54, 60 том 1).

На підставі наведеного суд не приймає доводи відповідача щодо неотримання ним таких розрахунків.

У встановлений законом строк відповідачем суми, визначені у відповідних розрахунках, не сплачені.

Наявність заборгованості по відшкодуванню витрат управління на виплату і доставку працівникам відповідача пенсій, призначених на пільгових умовах на підставі пунктів "а"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за жовтень-листопад 2016 року на загальну суму 1 128 423,12 грн підтверджується також карткою особового рахунку відповідача (а.с. 44-47 том 1, а.с. 84-88 том 4).

При прийняті рішення по справі суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом ПФУ.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI, п. 7 ч. 1 ст. 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Таким чином, позивач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством, відносно платників страхових внесків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, працівникам відповідача призначені та виплачені пенсії відповідно до п. "а" та п. "б - з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями.

На момент набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно п.п. 1 та 2.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлена ставка збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону. Оскільки судом встановлено, що спір стосується, зокрема, і стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій призначеним і за списком № 2.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до п.п. "а", "б-з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абз. 5 п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Однак, специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб. Так, зі змісту ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. Таким чином, аналіз положень п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у контексті положень ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком № 1 та списком № 2, суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Спірна сума заборгованості у даних правовідносинах вважається недоїмкою зі сплати відшкодування фактичних витрат, що рахується за підприємством, строк давності щодо звернення до суду із позовом про її стягнення, з огляду на наведене вище, не застосовується, про що також свідчить правовий висновок, викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року № 21-3122а15.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" розроблена Інструкція № 21-1.

Згідно із п. 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

За приписами п. 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідачем не надано суду доказів оскарження таких розрахунків.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідні розрахунки у встановлений Законом термін у добровільному порядку відповідачем не оплачені.

Враховуючи наведене, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, ст. 69-71, ст. 86, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівельний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівельний завод" () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області () заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками № 1, № 2 за період жовтень-листопад 2016 року в загальній сумі 1 128 423 (один мільйон сто двадцять вісім тисяч чотириста двадцять три) гривні 12 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні в присутності представника позивача.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 18 квітня 2017 року.

Суддя Волгіна Н.П.