Справа № 428/1561/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/1561/17
Провадження №2-а/428/153/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 27.10.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 17 грудня 2014 року вона є внутрішньо переміщеною особою, що перемістилась з м.Кіровська Луганської області до м.Сватове, а згодом з м.Сватове до м.Сєвєродонецька, що підтверджується копією довідки від 09.09.2015 року № 919045250, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 27.10.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Проте, лише 01.11.2016 року дізналась про відмову у призначенні виплат, які фактично вона так і не одержала. Відповідач, посилаючись на п. 3 Постанови КМУ від 01.10.2014 року № 505 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції вказав, що позивач не має правових підстав про відновлення виплат адресної державної допомоги на підставі того, що вона не працевлаштувалась, починаючи з 17.12.2014р. по 16.04.2015р. Позивач вказує, що не мала можливості звернутись до роботодавця для розірвання трудових відносин, який знаходився на окупованій території, бо мала місце реальна загроза життю та здоровю завдяки активним бойовим діям в той час. Фактично вона розірвала трудові відносини у серпні 2015 року і 11.08.2015 року працевлаштувалась на постійне місце роботи, де зараз і працює. У вересні 2015 року позивач отримала нову довідку внутрішньо переміщеної особи і у жовтні 2015 року звернулась до відповідача з заявою про подальше призначення щомісячної адресної допомоги, але їй було відмовлено. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, у звязку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявились.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову у яких зазначено, що позивач перебуває на обліку в УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради як внутрішньо переміщена особа УПтаСЗН з 09.09.2015 року. До цього позивач перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в УПтаСЗН м.Сватове з 17.12.2014 року. Згідно довідки-атестата від 02.11.2015р., наданого УПтаСЗН м.Сватове, допомогу внутрішньо переміщеним особам було призначено як працездатній непрацюючій особі (у складі сім'ї отримувача допомоги перебувала ще дочка позивача ОСОБА_2) на період з 17.12.2014 року по 16.04.2014 року. Протягом періоду отримання вищевказаної допомоги позивач не була працевлаштована. Згідно п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Крім цього, згідно п. 3 вищевказаного порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. З огляду на викладене просить розглядати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ч. 4 ст.122 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 Лєт ОСОБА_3АДРЕСА_1. Вказане підтверджується копією паспорта серії ЕМ №169633, виданого 15.04.1999 року Кіровським МВ УМВС України в Луганській області.

Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення № 919045250 від 09.09.2015 року ОСОБА_1 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3АДРЕСА_1 та перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2.

Відповідно копії трудової книжки серії БТ-ІІ № 5238510 від 01.07.1993 року ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу правової інформації та консультації Сєвєродонецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській області з11.08.2015 року.

З копії листа УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради № 9353/08 від 01.11.2016 року вбачається, що позивач 27.10.2015 року звернулася до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради з заявою про продовження виплати їй щомісячної адресної допомоги, однак їй було відмовлено у продовженні вказаної виплати.

Позивач вважає вищевказану відмову у призначенні їй щомісячної адресної допомоги протиправною.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (надалі Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (надалі Порядок) встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) -884,00 грн. на одну особу (члена сімї); для працездатних осіб - 442,00 грн. на одну особу (члена сімї).

Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї від інших членів сім'ї та згода на обробку персональних даних.

Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно до п. 7. Порядку, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., що набрала чинності з 23.04.2015р., пункт 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. доповнено абзацом "Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається."

Аналізуючи викладене, зі змісту п. 3, а також зі змісту вищенаведених п. 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд звертає увагу на те, що ані постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., ані постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, та враховуючи, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно зі статтею 94 КАС України, суд враховує задоволення позову та вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населення пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505, починаючи з дня звернення за її призначенням, а саме з 27.10.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. С. Журавель