Справа № 348/588/17
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2017-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/588/17

24 квітня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Жукової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, який в ході судового розгляду уточнила, про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови включити в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену їй матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та просить суд зобов'язати відповідача повернути заборгованість в частині недорахованої суми пенсії, починаючи з часу призначення пенсії, тобто з 07.07.2011 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 07.07.2011 року вона перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, де отримує пенсію, як державний службовець. На день подання заяви на призначення пенсії вона працювала на державній службі - в Тисменицькому центрі зайнятості . Для призначення пенсії Надвірнянському об"єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нею була надана довідка про заробітну плату та довідка про складові заробітної плати, по яких була нарахована пенсія. 19.01.2017 року вона звернулася до відповідача з проханням провести перерахунок розміру її пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби відповідно до представлених довідок, оскільки із вказаних сум проводився збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, тобто з 07.07.2011 року. Однак згідно листа Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 20.01.2017 р. №18/Т-15 їй відмовлено в проведенні перерахунку з тих підстав, що матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, допомога на оздоровлення та соціальні потреби при наданні щорічних відпусток не враховується при нарахуванні пенсії згідно Закону України «Про державну службу».

Вважає дії управління відповідача неправомірними, тому що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань є частиною заробітної плати, на яку нараховувався та сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Тому просить позов задоволити, визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови включити в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань за період з червня 2010 року по травень 2011 року згідно довідки №68-04/30-17 від 12.01.2017 року, виданою Тисменицьким районним центром занятості та просить суд зобов'язати відповідача повернути заборгованість в частині недорахованої суми пенсії, починаючи з часу її призначення, тобто з 07.07.2011 року, виходячи з розміру 90 % від суми заробітної плати, а також стягнути в її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 24.04.2017 року позовні вимоги за період з 07.07.2011 року по14.09.2016 року залишено без розгляду.

Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також будь-які інші виплати не відносяться до інших надбавок, з яких відповідно до Закону України "Про державну службу" складається заробітна плата державного службовця, а тому враховувати її в суму заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав. Окрім того, з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, в зв'язку з набуттям чинності якого втратили чинність норми, якими було раніше врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, то застосуванню при розв'язанні спору підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Так, ОСОБА_1 з 07.07.2011 року призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і вона як державний службовець, перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. На день подання заяви на призначення пенсії вона працювала на державній службі в Тисменицькому районному центрі зайнятості.

З наявної в матеріалах справи довідки №68-04/30-17 від 12.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 протягом періоду з червня 2010 року по травень 2011 року проводилися виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в загальній сумі 6773,37 грн.(а.с. 15-16).

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

19.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області про перерахунок їй пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення на на вирішення соціально-побутових питань.

Листом-відповіддю за вих. № 18/Т-15 від 20.01.2017 року відповідачем позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки немає підстав для перерахунку пенсії по Закону України "Про державну службу" (а.с.17).

Із врахуванням вище викладеного, судом достовірно встановлено, що позивач на момент звільнення у зв'язку із виходом на пенсію отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до Закону України "Про державну службу", чинним на час виникнення спірних правовідносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України №5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за відпустки, персональна надбавка та доплата за таємністьвходили до системи оплати праці державного службовця.

Таким чином вказані позивачем виплати законом віднесено до структури заробітної плати для нарахування пенсії, з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому ці виплати необхідно включити в заробітну плату для призначення пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що вказані позивачем виплати не повинні включатися в заробітну плату для призначення пенсії, оскільки такі заперечення не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнання неправомірною відмови відповідача включити суми допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов'язання відповідача здійснити належним чином розрахунок пенсії позивачу та включити до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у врахуванні позивачу у складові заробітної плати для обчислення розміру пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань за червнень 2010 року - травень 2011 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця відповідно до довідки №68-04/30-17 від 12.01.2017 року, виданої Тисменицьким районним центром зайнятості.

Керуючись ст. ст.6, 11, 71, 94, 99, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст.8, 19, 22, 46, 92, 117 Конституції України, Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про державну службу", Законом України "Про Пенсійне забезпечення", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу», включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за 2010-2011 роки згідно довідки № 68-04/30-17 від 12.01.2017 року, виданої Тисменицькоим районним центром зайнятості Івано-Франківської області, з яких було нараховано та утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виходячи з розміру 90% від суми заробітної плати, та провести її виплату, починаючи з 15.09.2016 року та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст постанови виготовлено 24.04. 2017 року.