Справа № 226/4/17
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/4/17
Провадження № 2-а/226/13/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Самойленка А.В., Холодової О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (далі за текстом Фонд) про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, в обгрунтування якого вказав, що він перебуває на обліку відповідача з 13.02.2009 року як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах. Копія розпорядження про призначення пенсії йому не надсилалася та не видавалася. Після призначення пенсії він продовжував працювати та 28.10.2009 року наказом від 29.10.2009 року № 737 був звільнений з ПАТ «ШУ «Покровське» за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Таким чином, після призначення пенсії він пропрацював ще 8 місяців. У листопаді 2016 року він звернувся до відповідача з вимогою про надання йому копії розпорядження про призначення пенсії, на що 30.11.2016 року ним було отримано копію протоколу про призначення пенсії № 8157 від 23.02.2009 року. У супровідному листя відповідач вказав, що розмір його пенсії складає 6836 грн. 94 коп і що вона обчислена з урахуванням страхового стажу роботи 25 років 10 місяців 09 днів та пільгового стажу роботи на підземних роботах 20 років 06 місяців 22 дн, коефіцієнт страхового стажу складає 0,61875. Крім того, відповідач вказав на те, що до пільгового стажу його роботи не зараховано час проходження строкової військової служби та період навчання за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, оскільки не виконані вимоги ст.38 ЗУ «Про професійно-технічну освіту» щодо зарахування впродовж трьох місяців після закінчення навчання на роботу за набутою професією. Вважає, що розрахунок страхового стажу відповідачем був зроблений невірно, оскільки на момент призову на строкову військову службу він навчався за професією «електрослюсар підземний» у СПТУ № 38. Ця посада включена до списку робіт № 1, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» давало право зарахувати до пільгового стажу роботи час проходження ним строкової військової служби. У зв'язку з чим його страховий стаж роботи станом на 23.02.2009 року мав складати 27 років 10 місяців, з них 22 роки 06 місяців 14 днів пільгового стажу на підземних роботах. Виходячи з цього, розрахунок коефіцієнту страхового стажу такий: 27 років загального стажу + 22 роки пільгового стажу = 49 років х 12 місяців + 10 місяців загального стажу : 1200 = 0,4983333. Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 повинен складати: 0,483333 х 1,35 = 0,67275. Отже, розмір його пенсії повинен розраховуватися наступним чином: 8421,18 грн (середній заробіток для обчислення пенсії) х 0,67275 (коефіцієнт страхового стажу) = 5665,34 грн, яка повинна бути збільшена на 1% за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років, який в нього складає 24 роки, а не 20 років, як помилково вважає відповідач. Крім того, розмір прожиткового мінімуму неодноразово збільшувався, однак, відповідачем розмір пенсії йому підвищений не був, як не була проведена індексація. Тому, позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії згідно діючого законодавства з урахуванням 27 років 10 місяців страхового стажу роботи та пільгового стажу роботи на підземних роботах 22 роки 06 місяці 14 днів, зарахувавши до пільгового стажу час проходження строкової військової служби у період з 24.11.1985 року по 16.11.1987 року, також, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та з урахуванням індексації за період з 01.05.2012 року до 01.12.2016 року, а також виплатити нараховані суми пенсії за минулий час, тобто з 23.02.2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, зобов'язавши у строк, встановлений судом, надати до суду звіт про виконання постанови. Також просить присудити на його користь з відповідача понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні 17.02.2017 року позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, вказавши, що з моменту призначення йому пенсії, розрахунок страхового стажу відповідачем зроблений невірно через невключення до його пільгового стажу час перебування на строковій військовій службі з 24.11.1985 року по 16.11.1987 року, що складає 1 рік 11 місяців 23 дня. У зв'язку з чим нарахування пенсії повинно бути іншим і складатися із пільгового страхового стажу 49 років 10 місяців 09 днів, виходячи з 27 років 10 місяців 09 днів страхового стажу роботи та 22 років 06 місяців 15 днів пільгового стажу роботи на підземних роботах, та коефіцієнту страхового стажу 0,67275. Не оспорюючи розрахований відповідачем середньомісячний заробіток для обчислення пенсії у розмірі 8421,18 грн, позивач вважає, що основной розмір його пенсії повинен складати 5665,34 грн (8421,18 грн х 0,67275), починаючи з часу призначення пенсії, тобто з 23.02.2009 року. Він визнаний інвалідом у встановленому порядку через отриману на виробництві травму та професійне захворювання та не працює, отримує щомісячну страхову суму у розмірі 10900 грн. Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне стражування» (далі за текстом Закон № 1058) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.28 Закону. Розмір прожиткового мінімуму неодноразово збільшувався, однак, відповідачем всупереч цьому розмір його пенсії підвищений не був. Також відповідачем жодного разу не була проведена індексація його пенсії відповідно до ч.1 ст.42 Закону № 1058. З огляду на все це він вважає, що відповідач повинен перерахувати та виплатити йому пенсію з дня його звернення, тобто з 13.02.2009 року до теперішнього часу з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Про порушення своїх прав від дізнався лише 30.11.2016 року, коли отримав лист від відповідача від 28.11.2016 року та ознайомився з протоколом про призначення йому пенсії від 23.02.2009 року, тому строк для звернення до суду ним не пропущений. Висновок відповідача про те, що він повинен був звернутися із заявою про перерахунок пенсії за формою, встановленою п.4.1 Порядку № 22-1 безпідставний, оскільки додатком 2 передбачена форма заяви для призначення (перерахунку) пенсії, у якому зазначаються такі підстави для перерахунку, як прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї тощо. Вказуючи на те, що незаконна відмова у перерахунку пенсії відповідно до вимог чинного законодавства порушила його право на отримання повноцінної пенсії, яка для нього є єдиним засобом його соціального захисту, позивач просить суд зобов'язати Фонд об'єктивно розглянути його заяву від 22.11.2016 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення з урахуванням зарахування до пільгового стажу роботи час проходження ним строкової служби у період з 24.11.1985 року по 16.11.1987 року відповідно до Закону Украни «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, яки втратили працездатність за період з 01.05.2012 року до 01.12.2016 року відповідно до ч.3 ст.42 Закону № 1058 та відповідно до ч.2 ст.46 Закону № 1058 виплатити нараховані суми пенсії за минулий час, тобто з 23.02.2009 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та індексації відповідно до ч.1 ст.42 Закону № 1058, надавши у строк, встановлений судом, звіт про виконання постанови; стягнути з відповідача на його користь сплачені ним судові витрати.

У судовому засіданні 31.03.2017 року позивач ОСОБА_1 на підставі заяви від 28.03.2017 року зменшив розмір своїх позовних вимог, виключивши з них вимогу щодо перерахунку пенсії з урахуванням індексації відповідно до ч.1 ст.42 Закону № 1058. На задоволенні решти позовних вимог з урахуванням їх уточнень позивач наполягав.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав уточнені вимоги свого довірителя у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві, та наполягаючи на їх задоволенні.

Представники відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області (далі за текстом Фонд) Самойленко А.В. та Холодова О.Л. у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, вказавши, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку Фонда з 13.02.2009 року та отримує пенсію, призначену на пільгових умовах незалежно від віку згідно за ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 22.11.2016 року позивач звернувся до Фонду з заявою про необхідність зробити перерахунок пенсії у порядку Закону України «Про звернення громадян», а не відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, яким передбачена форма заяви, з якою необхідно звертатися за призначенням (перерахунком) пенсії. Тому рішення за результатом розгляду заяви не приймалось. Оскільки позивач є інвалідом третьої групи як професійно захворівший, то індексацію він повинен отримувати за рахунок фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування разом з регресними виплатами. Згідно трудової книжки позивача станом на 17.01.2017 року позивач фактично має 25 років 10 місяців 09 днів, з яких пільгового стажу роботи на підземних роботах 20 років 06 місяців 22 дні. За приписами п.3 ст.24 Закону України № 1058, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці за списком № 1 до страхового стажу позивача додатково зараховано по одному року. Коефіцієнт страхового стажу позивача розрахований таким чином: 25 років загального стажу + 20 років пільгового стажу = 45 років. 45 років х 12 місяців + 10 місяців загального стажу : 1200 = 0,45833, цей показник з урахуванням кратності 1,35 складає: 0,45833 х 1,35 = 0,61875. Розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії проведено за період з 01.11.1991 року по 31.12.1996 року згідно довідок, виданих підприємством, та з 01.07.2000 року по 31.01.2009 року згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 5,35021. Для розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих в галузях економіки, за 2008 рік в розмірі 1573,99 грн. Заробітна плата для обчислення пенсії склала: 5,35021 х 1573,99 = 8421,18 грн. Таким чином, розмір пенсії позивача, який розраховано відповідно до діючого законодавства, становить 6836,94 грн із розрахунку: 5210,61 грн (основной розмір пенсії позивача (8421,18 х 0,61975)) + 226,00 грн (1130 х 20% - доплата за понаднормативний стаж згідно за ст.28 Закону України № 1058: 45-25 = 20 років) + 583,68 грн (підвищення пенсії у зв'язку з ростом заробітної плати в 2012 році згідно за п.2 ст.42 Закону України № 1058) + 100,00 грн (доплата з 01.05.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327) + 716,65 грн (доплата шахтарям до мінімального розміру 80% від заробітної плати на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Щодо зарахування до пільгового стажу часу проходження строкової військової служби у період з 24.11.1985 року по 16.11.1987 року представник відповідача зазначив, що на момент призову позивача до військової служби останній вже закінчив навчання, тобто пройшов повний курс теоретичних та практичних навичок, про що свідчить диплом, виданий на ім'я ОСОБА_1, але ще не працевлаштувався. Тобто, призовом до військової служби навчання у СПТУ перервано не було, так як був отриманий диплом до призову на службу, після служби в армії позвач пішов на курси з метою отримання нової професії, у зв'язку з чим не має підстав зараховувати до пільгового стажу роботи час проходження позивачем строкової військової служби. Крім того, при визначенні коефіцієнта страхового стажу додатково зараховується тільки робота за списком 1, період проходження строкової військової служби та навчання додатково не зараховуються. Пенсія позивачу виплачується відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на пілхемних роботах не менше як 15 років для чоловіків за списком № 1, встановлюється у розмірі не менше 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розмірі прожиткового мінімуму, встановленого особам, які втратили працездатність (на грудень 2016 року 1247 грн). Після проведення позивачу перерахунку пенсії у зв'язку з черговим підвищенням прожиткового мінімуму, розмір його пенсії не змінюється, оскільки 80 % його середньої заробітної плати перевищує три розміри прожиткового мінімуму. Вважаючи дії Фонду правомірними, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Будучи присутньою у судовому засіданні до зміни позивачем своїх вимог в частині індексації пенсії, представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Покровськ Донецької області (далі за текстом відділення) Пупченко А.В. при постановленні рішення у цій справі поклалася на розсуд суду, вказавши, що з 22.10.2009 року ОСОБА_1 перебуває на обліку відділення у зв'язку з отриманою травмою на виробництві. За висновком МСЕК від 25.09.2009 року останньому встановлено 30% стійкої втрати працездатності. 18.04.2012 року ОСОБА_1 за висновком МСЕК за сукупністю встановлено 50% втрати працездатності: по травмі від 21.06.2005 року 30% та за профзахворюванням від 14.02.2012 року 20%. 11.05.2012 року за постановою відділення потерпілому перерахована страхова виплата у зв'язку зі зміною ступеню професійної працездатності та призначена у розмірі 6761,91 грн. На підставі п.10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, позивачу проведена індексації щомісячної страхової виплати з червня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 3892,79 грн, з вересня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 2998,60 грн та з січня 2016 року по березень 2016 року у розмірі 2332,74 грн.

Вислухавши сторони у справі, дослідивши надані суду докази у межах заявлених позовних вимог, пенсійну справу позвача № 146598, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача з 13.02.2009 року, отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що, окрім пояснень представника відповідача, свідчать протокол Фонду № 8157 від 23.02.2009 року, пенсійне посвідчення позивача № НОМЕР_1 (а.с.11, 22).

Згідно записам трудової книжки ОСОБА_1 (серії НОМЕР_2) позивач працював по 28.10.2009 року, був звільнений з вугільного підприємства ПАТ ШУ «Покровське», де працював гірничим робочим очисного вибою п'ятого розряду підземним з повним робочим днем під землею, за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію. Після цього звільнення відомості про трудову діяльність у трудовій книжці позивача відсутні (а.с.12-17).

З пояснень представників Фонду, даних пенсійної справи позивча, встановлено, що його заробітна плата для обчислення пенсії була взята за періоди з 01.11.1991 року по 31.12.1996 року згідно довідок, виданих підприємствами, та з 01.07.2000 року по 31.01.2009 року згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 5,35021 та середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки, за 2008 рік у розмірі 1573,99 грн, заробітна плата для обчислення пенсії склала: 5,35021 х 1573,99 = 8421,18 грн, яка позивачем не сопорюється.

Позивач не погоджується із розрахунком коефіцієнту страхового стажу, який обчислений із 25 років 10 місяців 9 днів загального стажу і 20 років 6 місяців 22 днів пільгового стажу, без зарахування до пільгового стажу часу проходження позивачем строкової військової служби у період з 24.11.1985 року по 16.11.1987 року, що складає 1 рік 11 місяць 23 дні.

На думку позивача, цей показник буде дорівнювати ні 0,61875, як розрахував відповідач, а - 0,67275 згідно вищенаведеному розрахунку, відповідно розмір основної пенсії повинен дорівнювати не 5210,61 грн, як розрахував відповідач, а за його розрахунком - 5665,34 грн.

22.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Фонду з заявою від 21.11.2016 року про надання йому первинної копії розпорядження про призначення пенсії (від 2009 року) та з вимогою зробити перерахунок його пенсії згідно діючого законодавства, а саме: з урахуванням загального стажу 45 років 10 місяців 9 днів, стажу за Списком № 1 - 45 років 10 місяців 9 днів. Про наслідки розгляду заяви позивач просив надати йому відповідь відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Своїм листом від 28.11.2016 року Фонд на заяву позивача надав відповідь згідно за ст.19 Закону України «Про звернення громадян», навівши ретельний розрахунок його пенсії та роз'яснивши, що пенсія ОСОБА_1 обчислена відповідно до чинного законодавства, з наданням протоколу про призначення пенсії від 23.02.2009 року № 8157 (а.с.9-10, 11).

Отже, одним із спірних питань цієї справи є розмір страхового стажу, врахований Фондом при призначенні пенсії.

Пенсійне забезпечення громадян, які мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, врегульовано частиною 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року (далі за текстом Закон № 1058). Пенсії на пільгових умовах призначаються у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно за ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди, та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Відповідачем згідно трудової книжки позивача станом на 17.01.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 фактично має 25 років 10 місяців 09 днів загального стажу, з яких пільгового стажу роботи на підземних роботах 20 років 06 місяців 22 дні.

16.09.2008 року набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI, відповідно до ст.8 якого мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Цим Законом № 345-VI було виключено абз.2 ч.4 ст.24 Закону № 1058, при цьому ч.3 ст.24 Закону № 1058 було доповнено абз.10 такого змісту: за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з п.3 ст.24 Закону України № 1058, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і посад, затверджених Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року

З урахуванням наведеного законодавства до стархового стажу ОСОБА_1 додатково було зараховано по одному року, виходячи із його пільгового стажу 20 років 06 місяців 22 дні, тобто до страхового стажу позивача додатково було зараховано ще 20 років.

Також відповідно до ч.1 ст.28 Закону № 1058, в редакції на момент призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Встановлено, що розмір пенсії позивача, обчислений згідно за ст.ст.27, 28 Закону № 1058, є більшим, ніж мінімальний розмір пенсії, встановлений ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Оскільки на день введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач не мав повного стажу на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, при призначенні пенсії позивачу слід керуватися законодавством, що діяло на час її призначення.

Отже, згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Відповідно до диплому серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 01.09.1982 року по 23.11.1985 року навчався у середньому професійно-технічному училищі № 38 м.Красноармійська Донецької області за професією «електрослюсар підземний» (а.с.23).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_1 з 24.11.1985 року по 16.11.1987 року проходив строкову військову службу у лавах Раяднської Армії (а.с.24-29).

Навчання ОСОБА_1 в СПТУ № 38 та проходження служби у рядах Радянської Армії у зазначені періоди часу також підтверджується записами №№ 1 та 2 трудової книжки позивача (а.с.12).

Позивач просить зобов'язати Фонд розглянути його заяву про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства з зарахуванням до пільгового стажу вказаного часу проходження строкової військової служби та з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч.3 ст.42 Закону № 1058.

Суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачеві на його заяву від 21.11.2016 року про надання копії розпорядження про призначення пенсії та про здійснення перерахунку пенсії Фондом була надана відповідь згідно за ст.19 Закону України «Про звернення громадян».

За приписами п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст.58 Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником Фонду в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень у розумінні наведених конституційних принципів.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1 (далі Порядок), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії документами орган розглядає подані документи та приймає рішення щодо перерахунку пенсії.

Оглядом пенсійної справи ОСОБА_1 встановлена відсутність заяви про перерахунок пенсії встановленого зразку, факт непред'явлення позивачем такої заяви підтвердили представники відповідача та не заперечував позивач в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач 22.11.2016 року фактично звернувся до Фонду з заявою, складеною у довільній формі, яка не відповідає формі для заяв про перерахунок пенсії, встановленій Порядком.

Отже, позивач відповідно до вимог Порядку з заявою про перерахунок пенсії до управління не звертався та рішення за результатом розгляду заяви не приймалось.

Таким чином, у відповідача обов'язок прийняти рішення щодо перерахунку чи відмови в перерахунку пенсії не виник, так як відповідна заява у встановленій вимогами Порядку формі позивачем подана не була.

Відсутність рішення Фонду щодо спірного питання доводить відсутність об'єкту судового захисту (порушеного права) та передчасність вирішення спору судом, оскільки суд не може підмінити собою орган виконавчої влади щодо питань, які належать до його компетенції.

Отже, порушення позивачем порядку звернення за перерахунком пенсії унеможливлює вирішення спору по суті.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.11, 17, 18, 158-163, 185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2017 року.

Суддя Ж.Є.Редько