Справа № 648/718/17
Суддя: Рибас А. В.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/718/17
Провадження № 2-а/648/24/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.

при секретарі Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білозерка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби Геології та надр України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення, якою на неї накладено адміністративне стягнення та закрити провадження, посилаючись на наступне. 21.12.2016 року провідним спеціалістом Департаменту державного екологічного контролю Державної служби геології та надр України Поповим С.В. було складено протокол №000298 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.57 КУпАП, щодо директора МКП «Водограй» смт.Білозерка Херсонської області ОСОБА_1, яка вчинила адміністративне правопорушення при геологічному вивченні, в тому числі дослідно-промисловій розробці підземних вод водозабору підприємства у період з 04.01.2016 року по 20.12.2016 року, не виконання п.п.2,3 та 5 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №5619 від 31.07.2012 року. За наслідками розгляду протоколу Державною службою геології та надр України 30.01.2017 року винесено постанову №0002 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною четвертою статті 57 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення в межах санкції у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.57 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався з порушенням встановленого порядку та з порушенням порядку оголошення та вручення постанови, оскільки під час розгляду справи не встановлювались та не досліджувались обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, копію постанови спрямовано позивачу з порушенням встановленого законом триденного терміну. Оскільки дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, просить оскаржувану нею постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові та долучені нею письмові докази.

Викликаний неодноразово відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.01.2017 року, за наслідками розгляду протоколу №000298 від 21.12.2016 року, складеного провідним спеціалістом Департаменту державного екологічного контролю Державної служби геології та надр України Поповим С.В., винесено постанову №0002 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.57 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідно до ч.6 вказаної норми, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом встановлено, що будь-яких доказів в підтвердження правомірності постанови про притягнення позивача до відповідальності постанова не містить, не зважаючи на пропозицію суду надати докази, викладену в ухвалі суду від 16.03.2017 року, не надано таких доказів відповідачем і в ході розгляду справи, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про розгляд справи на основі наявних доказів.

Згідно ст.279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП.

Аналогічні вимоги щодо порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення та змісту постанови, винесеної за його наслідками містяться у Інструкції

з оформлення Державною службою геології та надр України матеріалів про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень, яку затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 347 від14.08.2013 року.

Відповідно до п. 3.2. вказаної Інструкції, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду уповноважені посадові особи Держгеонадр України обов'язково вирішують питання, визначені статтею 278 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку підлягають з'ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна ця особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або її законного представника. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про її своєчасне сповіщення щодо місця і часу розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із п. 4.2. Інструкції постанова повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП. Постанова підписується уповноваженою посадовою особою Держгеонадр України, яка її винесла, та оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови у триденний строк вручається або надсилається поштою особі, щодо якої її винесено.

Проте оскаржувана постанова взагалі не містить будь-яких посилань щодо участі позивача у розгляді справи щодо неї, обізнаності позивача щодо дати, часу та місця розгляду справи, а також заслуховування, дослідження, оцінки та врахування обставин, повідомлених позивачем на свій захист, що свідчить про порушення процесуальних прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Інших доказів, окрім протоколу від 21.12.2016 року та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, аналізуючи надані позивачем докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені обставини, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, вважає що відповідачем не наведено належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення було вчинено із порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому не було забезпечено дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, таким чином, оскаржувана постанова щодо притягнення особи до відповідальності є неправомірною та підлягає скасуванню з вищенаведених підстав.

Вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на переконання суду не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Виходячи з цих обставин, відсутності у суду повноважень закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також враховуючи наслідки скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати в даному конкретному випадку, покладаються на рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби Геології та надр України про скасування постанови від 30.01.2017 року накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №0002 Державної служби геології та надр України від 30.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.57 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок Державного бюджету України.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Рибас А.В.