Справа № 2-а-207/11
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 2-а-207/11

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Вінська Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О., Коваля М.П.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника апелянта - Денова Г.В.

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом прокуратури м. Южне Одеської області в інтересах Южненської міської ради Одеської області до Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», третя особа ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, про визнання незаконними дій щодо видачі державного акту на право власності на землю, щодо внесення відомостей до Державного реєстру земель, щодо державної реєстрації державного акту на право власності на землю, про визнання недійсним державний акт на право власності на землю, про зобов'язання виключити з державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2006 року Южненська міська рада Одеської області звернулась до суду з адміністративним позовом, який після неодноразового розгляду судами різних інстанції, уточнень та доповнень, пред'явлений прокуратурою м. Южне Одеської області в інтересах Южненської міської ради Одеської області (т. 5 а.с 161-169) до Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», третя особа ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, в якому позивач просив суд:

- визнати незаконними дії Южненського міського відділу земельних ресурсів, правонаступником якого є управління Держгеокадастру в Комінтернівському районі Одеської області, щодо видачі та підпису державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 11,58 га. ОСОБА_7 та узгодження технічної документації на його оформлення;

- визнати незаконними дії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» щодо внесення до бази даних автоматизованої системи Державного реєстру земель в межах Одеси та Одеської області на громадянина ОСОБА_7 земельної ділянки площею 11,58010 га., згідно з рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 року по справі № 2-1121;

- визнати незаконними дії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Южненського міського відділу регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» щодо державної реєстрації Державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 11,58 га., який виданий ОСОБА_7;

- визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку від 19.07.2005 року серії НОМЕР_1 під № 1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 11,58 га, виданий ОСОБА_7 Южненським міським відділом земельних ресурсів, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58, та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов'язати управління Держгеокадастру в Комінтернівському районі Одеської області виключити з державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку під № 1 розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 11,58 га, кадастровий номер НОМЕР_2

- зазначити в судовому рішення, про те, що дане рішення є підставою для скасування державної реєстрації про право власності на земельну ділянку.

Постановою від 23 серпня 2016 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Комінтернівський районний суд Одеської області відмовив у задоволенні адміністративного позову (т. 5 а.с. 233-237).

Не погоджуючись з постановою суду Южненська міська рада Одеської області подала апеляційну скаргу (т. 5 а.с. 245-255), в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Третя особа ОСОБА_2 надала письмові заперечення на апеляційну скаргу (т. 6 а.с. 29-35), в яких з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Відповідач Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області також надало письмові заперечення на апеляційну скаргу (т. 6 а.с. 41-42), в яких з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 набув право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серія НОМЕР_3 від 10 лютого 1997 року, виданого Комінтернівською районної державною адміністрацією на підставі рішення № 42 від 22.01.1997 року. До набуття дане право належало ОСОБА_9 Відповідно до даних сертифікату розмір земельної частки паю яка перебувала у колективній власності Акціонерного товариства «ГЕРА» складає 11,403 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю тридцять три тисячі сімдесят дві гривні 60 коп. Сертифікат було зареєстровано 10 лютого 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1246. За записом зробленим у сертифікаті 26 грудня 1999 року право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_7 на підставі договору дарування (т. 2 а.с. 22 цивільна справа №2-65/2002).

Також суд першої інстанції встановив, що в матеріалах справи наявний договір дарування права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом від 19.11.1999 року посвідчений ОСОБА_8 - приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 781 (т. 5 а.с. 220-221).

29 червня 2000 року рішенням Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 68-ХХІІІ надано згоду на виділення земельної ділянки в натурі згідно сертифікату НОМЕР_3 ОСОБА_7 площею 11403 умовних кадастрових гектарів в районі ринку м. Южний (т. 2 а.с.45 справа №2-65/2002).

Також суд першої інстанції встановив, що 13 липня 2000 року Постановою Верховної Ради України № 1914-ІІІ в межі міста Южне Одеської області включено 262,17 га земель Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (т. 2 а.с. 24, 25 справа №2-65/2002).

27 серпня 2000 року Одеська філія Інституту землевпорядкування Української академії аграрних наук не виконала доручення Сичавської сільської ради від 17.02.2000 року і 25.04.2000 року про передачу земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності КСП «Сичавське» (т. 2 а.с.46 справа №2-65/2002).

В зв'язку з чим 20 жовтня 2000 року ОСОБА_7 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність дирекції Одеської філії Інституту землевпорядкування з участю зацікавленої особи Сичавської сільської ради народних депутатів (т. 2 а.с.2 справа №2-65/2002).

13.11.2002 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області за скаргою ОСОБА_7 на неправомірні дії посадових осіб Одеської філії інституту землевпорядкування УААН та Южненської міської ради ухвалено зобов'язати директора Одеської філії Інституту землевпорядкування УААН виготовити технічну документацію та державний акт ОСОБА_7 на земельну частку в межах рішення загальних зборів членів КСП «Сичавське» та рішення сесії Сичавської сільської ради ХХІІІ скликання від 29.06.2000 року. Зобов'язати Южненську міську раду скасувати п. 1 рішення міської ради від 29.11.2001 року № 483-ХХІІІ, видати та зареєструвати державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_7 Рішення суду допущено до негайного виконання (т. 2 а.с. 202-204 справи №2-65/2002).

Також суд першої інстанції встановив, що ухвалою, на той час Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2003 року, рішення суду першої інстанції було скасоване, справа направлена на новий розгляд (т. 2 а.с. 245-247 справи №2-65/2002).

13.08.2003 року Комінтернівським районним судом Одеської області у новому складі ухвалено рішення про задоволення вимог ОСОБА_7 та: - зобов'язано Южненську міську раду скасувати п. 1 рішення від 29.11.2003 року № 483-ХХІІІ та видати та зареєструвати державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_7; - зобов'язано Одеську філію інституту землевпорядкування УААН виготовити та видати технічну документацію до державного акту ОСОБА_7 на земельну ділянку в межах визначених рішенням загальних зборів членів КСП «Сичавське» та рішення сесії Сичавської сільської ради ХХІІІ скликання від 29.06.2000 року (т. 2 а.с. 312-313 справи №2-65/2002).

28.04.2004 року апеляційним судом Одеської області рішення суду скасовано, справа направлена на новий розгляд (т. 2 а.с. 378- 391 справи №2-65/2002).

15.11.2004 року Комінтернівський районний суд Одеської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив та: - визнав за ОСОБА_7 право отримання в приватну власність земельну ділянку площею 11,403 умовних кадастрових одиниць на підставі сертифікату про право на земельну долю (пай) серії НОМЕР_3 виданого 10.02.1997 року виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією в межах визначених рішенням сесії Сичавської сільської ради ХХІІІ скликання № 68 від 29.06.2000 року на земельному масиві № 40 КСП «Сичавське», який прилягає до Южненського міського ринку; - зобов'язано Одеську філію інституту землевпорядкування УААН виготовити та передати Южненському міському відділу Одеського регіонального підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам документацію по відведенню в натурі (на місцевості) ОСОБА_7 земельної ділянки площею 11,403 умовних кадастрових гектари на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 - зобов'язано Одеську філію інституту землевпорядкування УААН заповнити державний акт про право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7 …; - зобов'язано Южненський міський відділ Одеського регіонального підприємства «Центр державного земельного кадастру» видати ОСОБА_7 державний акт про право власності на земельну ділянку площею 11,403 умовних кадастрових гектарів…; - усунути ОСОБА_7 перешкоди у отриманні державного акту на право власності на земельну ділянку; - визнати недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради № 483-ХХІІІ від 29.11.01 р. (т. 2 а.с. 497-500 №2-65/2002).

27.04.2005 року апеляційним судом Одеської області рішення суду скасовано, справу направлено на новий розгляд (т. 2 а.с. 567- 569 справи №2-65/2002).

19 липня 2005 року на ім'я ОСОБА_7 видано державний акт серія НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку 11,58 га розташовану масив № 40 ділянка 1 на території м. Южне Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт підписано начальником міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_10 у державному акті відсутній підпис та печатка від Южненської міської ради Одеської області (аркуш 575-76 справи №2-65/2002).

20.07.2005 року та 29.07.2005 року від ОСОБА_7 надійшла заява про залишення його позову без розгляду в зв'язку з тим, що Одеський науково-дослідницький інститут землеустрою виготовив технічну документацію та передав її в Южненський відділ центра державного земельного кадастру, який в свою чергу затвердив та зареєстрував Державний акт на землю (т. 2 а.с. 573- 574, 577 справи №2-65/2002).

01.08.2005 року ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області провадження по справі припинено (т. 2 а.с. 579 справи №2-65/2002).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_7 є правом гарантованим Конституцією України, яке правомірно набуте відповідно до законодавства, а саме Указу Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», та не порушує права територіальної громади міста Южне.

При цьому суд першої інстанції відхилив посилання позивачів про те, що ОСОБА_7 набув права власності на зазначений сертифікат у непередбачений законом спосіб, а саме на підставі договору купівлі-продажу, оскільки дані посилання не ґрунтуються на вимогах чинного на той час законодавства та спростовані матеріалами справи.

Суд першої інстанції зауважив, що ОСОБА_7 набув право на земельну частку (пай) відповідно до договору дарування права між ним та ОСОБА_9 на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом від 19.11.1999 року посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 781 (т. 5 а.с.220-221). А в подальшому до сертифікату серія НОМЕР_3 від 10 лютого 1997 року виданого Комінтернівською районної державною адміністрацією на підставі рішення № 42 від 22.01.1997 року на ім'я ОСОБА_9 внесено доповнення у вигляді запису про те, що її право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_7 на підставі договору дарування (т. 2 а.с. 22 справи №2-65/2002). Даний сертифікат на час розгляду справи ні ким не скасовано та не оскаржено у судовому порядку, є правомірно набутим.

Суд першої інстанції відхилив посилання позивачів на здійснення підлогу документів посадовою особою КСП «Сичавське» при оформленні протоколу № 3 загальних зборів КСП «Сичавське» від 25.12.1999 року, оскільки при розгляді цієї справи не встановлено наявність вироку суду, щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 366 КК України - службове підроблення.

Також суд першої інстанції відхилив посилання позивача на те, що при наданні згоди на виділення спірної земельної ділянки в натурі від 29.06.2000 року № 68-ХХІІІ Сичавська сільська рада не врахувала власного рішення від 30.11.1999 року № 39-ХХІІІ «Про погодження меж міста Южне» та Постанову Верховної Ради України від 13.07.2000 року № 1914-ІІІ «Про затвердження меж міста Южне», оскільки: по-перше, відповідно до ст. 63 ЗК України (в редакції Закону 06.04.1999 року, яка діяла до 12.07.2000 року) включення земельних ділянок до межі міста не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до ст. 31 цього Кодексу; по-друге при розгляді цієї справи не встановлено судових справ з цього приводу за позовами Южненської міської ради до Сичавського сільської ради або до Комінтернівського району Одеської області; по-третє дане посилання не доводить, що права позивача порушені відповідачами, а саме управлінням Держгеокадастру у Комінтернівському районі та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру».

Також при ухваленні постанови суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на його порушене право, оскільки встановив, що місто Южне розташоване (фактично створене) за рахунок земель Сичавської, Візирської сільських рад та Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області міста Южне. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до матеріалів справи між Сичавською сільською радою та містом Южне існували не вирішені спірні земельні питання, в тому числі і щодо самовільного захвату земель Сичавської сільської ради організаціями міста Южне (т. 2 а.с. 5, 6, 7, 7-а, 38, 44, 46, 63).

Також суд першої інстанції відхилив посилання позивача на лист від 27.01.2000 року № 4-04-11, яким Южненська міська рада зверталась до голови правління КСП «Сичавське» про передачу в оренду виконкому Южненської міської ради земельної ділянки площею 0,65 га., яка прилягає до муніципального ринку, та відповідно до генерального плану забудови міського ринку призначена під автостоянку транспорту, який прибув на ринок (т.1 а.с.405).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції відхилив посилання позивача на те, що на спірній земельній ділянці здійснено будівництво об'єктів інфраструктури міста, оскільки чинним законодавством встановлено достатньо повноважень органів місцевого самоврядування за для забезпечення можливості вирішення питань як то збереження інфраструктури міста, так і забезпечення права громадянина на отримання земельної частки паю отриманого в процесі приватизації. Побудова та наявність на земельній ділянці будь-яких об'єктів не може виправдовувати доцільність порушення права громадянина на отримання земельної ділянки.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що відповідно до чинного законодавства України позивач не може бути потерпілою стороною даного спору, оскільки спроможний, як орган місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення земельних питань, вирішити питання про усунення фактично особисто створеної проблеми без порушення права громадянина та з урахуванням інтересів територіальної громади міста Южне в цілому. Зокрема суд першої інстанції встановив, наявність прийнятого рішення від 01.02.2007 року Южненської міської ради № 254-V «Про здійснення викупу земельної ділянки сільськогосподарського призначення у фізичної особи громадянина ОСОБА_7 площею 11, 58 га розташовану на території мікрорайону 1,5 в м. Южне Одеської області, якому належить право власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації на право власності на землю 19 липня 2005 року за № 58 для суспільних потреб (том 4 а.с.52), та звернув увагу, що практична реалізація даного рішення має реальну можливість на вирішення цього спору.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийняв до уваги, як принципову позицію позивача, на перешкоди у забезпеченні права ОСОБА_7 на земельну частку пай, рішення Южненської міської ради від 28.11.2001 року про відмову ОСОБА_7 у наданні земельної ділянки «у зв'язку з тим, що розпайовка земель КСП «Сичавське» була проведена без врахування Генерального плану розвитку» (т.5 а.с.50).

Також відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що фактично цивільна справа про визнання права власності за ОСОБА_7 на земельну ділянку, завершена не прийняттям рішення про відмову у задоволенні позову, а завершена тим, що позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, так як отримав державний акт на земельну ділянку (т. 2 а.с. 567-569, 577, 579, 581).

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що право людини і громадянина на судовий захист відноситься до цивільних прав та є відповідною гарантією справедливого захисту від свавілля з боку окремих осіб. Також суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на порушення його прав відповідачами в частині видання державного акту на землю на ім'я ОСОБА_7, так як з матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 встановлена копія відповідного рішення суду з відміткою про те, що рішення суду набуло законної сили 16.12.2004 року (т.5 а.с.210). Прийняв до уваги суд першої інстанції також і те, що по факту здійснення запису до державного акту службова перевірка та досудове слідство не проводилось, винність осіб відповідно до закону не встановлена ( т.1 а.с.24, 199), а за матеріалами технічної документації ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інституту землеустрою» підставою для видачі державного акту було не лише рішення суду, а й висновок Комінтернівської районної державної адміністрації «Про розгляд схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), лист Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, заява ОСОБА_7, витяг з протоколу № 2 від 19.05.1999 року рішення зборів уповноважених КСП «Сичавське», рішення Сичавської сільської ради № 68-ХХІІІ скликання від 29.06.2000 року «Погодження виділення в натурі земельної ділянки згідно сертифікату № 0133246 ОСОБА_7, схем розташування земельної ділянки; договору дарування права на земельну частку пай від 19.11.1999 р. (т.5 а.с.211-221).

Суд першої інстанції зауважив, що державний акт (т.1 а.с.22) та частина технічної документації (т.5 а.с.222-228) не підписані начальником відділу земельних ресурсів, але зазначив при цьому, що дана обставинна не спростовує гарантованого Конституцією України права власності, а лише свідчить про те, що посадові особи місцевих державних органів та органів місцевого самоврядування, так само як і місцеві депутати не бажають вирішити питання місцевого значення в рамках чинного законодавства.

Враховуючи встановлені при розгляду справи фактичні обставини, з посиланням на приписи ч. 2 ст. 3, ч. 4 ст. 13, ч. 2 ст. 14 Конституції України, ч. 1, п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 ЗК України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта та представника третьої особи, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору в цій справі є

- правомірність дій Южненського міського відділу земельних ресурсів, правонаступником якого є управління Держгеокадастру в Комінтернівському районі Одеської області, щодо видачі та підпису державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 11,58 га. ОСОБА_7 та узгодження технічної документації на його оформлення;

- правомірність дій Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» щодо внесення до бази даних автоматизованої системи Державного реєстру земель в межах Одеси та Одеської області на громадянина ОСОБА_7 земельної ділянки площею 11,58010 га., згідно з рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2004 року по справі № 2-1121;

- правомірність дій Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Южненського міського відділу регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» щодо державної реєстрації Державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 11,58 га., який виданий ОСОБА_7;

- законність Державного акту про право власності на земельну ділянку від 19.07.2005 року серії НОМЕР_1 під № 1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 11,58 га, виданий ОСОБА_7 Южненським міським відділом земельних ресурсів, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58, та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов'язання управління Держгеокадастру в Комінтернівському районі Одеської області виключити з державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку під № 1 розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 11,58 га, кадастровий номер НОМЕР_2, із зазначенням в судовому рішення, про те, що дане рішення є підставою для скасування державної реєстрації про право власності на земельну ділянку.

Апеляційний суд зазначає, що позовні вимоги Южненської міської ради та прокурора направлені на припинення права власності на земельну ділянку фізичної особи ОСОБА_7, спадкоємцями якого є треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_6, оскільки за нормами ЗК України (ч. 9 ст. 79) право власності на земельну ділянку набувається особою з часу державної реєстрації такого права.

Відповідно до матеріалів справи (т. 5 а.с. 47, 107), вимоги позову обґрунтовані саме порушенням права міської ради, як власника земель, та позбавлення у зв'язку з цим повноважень на розпорядження землями територіальної громади. При цьому ні адміністративний позов, ні апеляційна скарга не містять посилань на порушення відповідачами прав позивача саме у публічно-правових відносинах між позивачем та відповідачами.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із фактичним виконанням відповідачами дій, на підставі яких виникло право власності, а в основу доводів позову та апеляційної скарги покладені доводи неправомірності набуття права власності на земельну ділянку та доводи про порушення права міської ради, як власника земельної ділянки, розпоряджатись цією земельною ділянкою, апеляційний суд дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з правовідносин які стосуються цивільного права і має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2017 року по справі № 21-1559а16, в якій Верховний Суд України зазначив, що оскільки оскарженим діям передує спір між особами, які беруть участь у справі, про цивільне право, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку, то справа має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, оскаржена постанова та постановлена ухвала про закриття провадження по справі.

У зв'язку із скасуванням оскарженої постанови не з підстав зазначених в апеляційній скарзі, понесені, особами, які беруть участь у справі, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 11, 17, 69-72, 94, 98, п. 1 ч. 1 ст. 157, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, ст. ст. 206, 211, 212, 244-2, п. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 14.04.2017 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Димерлій

суддя М.П.Коваль