Справа № 154/719/17,2-а/154/69/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Справа № 876/4387/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

27.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з належного моменту з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1, надбавки до пенсії як члену сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.08.2016 року з врахуванням виплачених сум. Зобов'язано Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.08.2016 року з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат. В решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України оскаржило його в апеляційному порядку, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50% мінімальної пенсії за віком, а членам їх сімей, яких було примусово переселено - на 25% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» з 01.09.2008 року громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії за віком.

Копією довідки комісії з питань поновлення прав реабілітованих Турійської районної ради народних депутатів, виданої на підставі заключення Турійського РВВС від 28.06.1993 року підтверджується, що позивач реабілітована згідно Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу реабілітованих, основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», дія якого поширюється на осіб, необґрунтовано засуджених судами України або репресованих на території республіки іншими державними органами в будь-якій формі, включаючи позбавлення життя або волі, переселення в примусовому порядку, вислання і заслання за межі республіки, позбавлення громадянства, примусове поміщення до лікувальних закладів, позбавлення чи обмеження інших громадянських прав або свобод з мотивів політичного, соціального, класового, національного і релігійного характеру.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» встановлено, що реабілітованими є, зокрема, особи, які з політичних мотивів були необгрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі «двійками», «трійками», особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР «Про кримінальну відповідальність за державні злочини» від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» реабілітованим громадянам відповідно до статті 1 цього Закону час тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі, заслання або перебування на примусовому лікуванні зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

Аналогічні норми закріплені в ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначені пенсії підвищуються: громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії з 27.08.2016 року.

Проте, суд першої інстанції встановивши право позивача на надбавку до пенсії як репресованій особі з розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.08.2016 року, залишив без розгляду позовні вимоги щодо надбавки до пенсії як репресованій особі з розрахунку 50 %. Колегія суддів вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, суд першої інстанції застосувавши вимоги ч. 2 ст. 99 КАС України не зазначив періоду, який підлягав залишенню без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчисляється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (27.02.2017 року), відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги по 26.08.2016 року включно слід залишити без розгляду.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачам здійснює Пенсійний фонд України в особі Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, обов'язок щодо нарахування і виплати спірного підвищення правильно покладено на відповідача у справі.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачу у передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» розмірі колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів також звертає увагу, що відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбаченого п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

З врахуванням вище наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити частково, скасувати постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 березня 2017 року по справі № 154/719/17.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позовні вимоги по 26 серпня 2016 року включно залишити без розгляду.

Визнати неправомірними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1, як члену сім'ї, громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій та згодом були реабілітовані, підвищення до пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, передбачене п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України нараховувати і виплачувати ОСОБА_1, як члену сім'ї, громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій та згодом були реабілітовані, підвищення до пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, передбачене п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27 серпня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 20 квітня 2017 року