Справа № 127/5900/17
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5900/17
Провадження № 2-а/127/401/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій - відмовув перерахунку пенсії з 01.01.2017 року в зв"яку з підвищенням зарплти держслужбовців - неправомірними та зобовязання вчинити дії - перерахувати її пенсію н підставі довідки Департаменту фінансів Вінницької облдержадміністрації від 01.03.2017 року №05-1-44/235 із збереженням проценту нарахування пенсії в розмірі 90% визначеоного на момент виходу на пенсію у 2007 році та здійснити виплату перерахованої пенсії . Адміністративний позов мотивований тим, що позивач з 2007 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Вінниці та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % від заробітної плати. 06.03.2017 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці із заявою про проведення перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням з 1 січня 2017 року заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 05-1-44/235 від 01.03.2017 року, виданої Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації. Однак, рішенням № 3353 від 09.03.2017 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» відповідно до поданої заяви від 06.03.2017 року та довідки № 05-1-44/235 від 01.03.2017 року виданої Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження.

Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів в тому числі до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889. Згідно ст. 90 Закону України «Про державну службу», пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». А відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено перерахунків пенсій особам у звязку з підвищенням розміру заробітку працюючим на відповідній посаді особам.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивач з 2007 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці. 06.03.2017 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці із заявою про проведення перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням з 1 січня 2017 року заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 05-1-44/235 від 01.03.2017 року, виданої Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації (а.с. 8).

Однак, рішенням № 3353 від 09.03.2017 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» відповідно до поданої заяви від 06.03.2017 року та довідки № 05-1-44/235 від 01.03.2017 року виданої Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації (а.с. 7).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення державних службовців, до яких законодавцем віднесено і позивача, на момент виходу позивача на пенсію, регулювалося Законом України «Про державну службу» N3723-XII.

Так, згідно з частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ (у редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу.) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначено вище та встановлено судом, з моменту призначення (2007 року) пенсію позивачу обчислено в розмірі 90% заробітної плати.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набув чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» та викладено вказану норму в новій редакції, відповідно до якої: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

В подальшому, 10 грудня 2015 року прийнято Закон України «Про державну службу» №889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 №1013 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. №865, а саме, виключено пункт 4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

У звязку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року норма статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, яка передбачала здійснення перерахунку пенсії державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, перестала існувати, а відтак і підстави передбачені вказаною нормою щодо перерахунку пенсій, також перестали існувати.

Як на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, так і на момент розгляду справи в суді, пенсійне забезпечення державних службовців до яких законодавцем віднесено і позивача, регулюється статтею 90 Закону України «Про державну службу» №889-VIII, яка набрала чинність з 1 травня 2016 року та відповідно до якої пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» №889-VIII, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

В свою чергу, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 «Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності статті 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням для вирішення питання стосовно відповідності Конституції України (конституційності) статті 37-1 Закону України №3723-ХІІ, у зв'язку з тим, що положення зазначеної статті на даний момент не є чинним. Також зазначено, що спеціальний закон, відповідно до якого здійснюється конституційне судочинство, не передбачає підстав для відкриття провадження та розгляду справи за конституційним подання, яке ґрунтується на нечинних нормах.

Крім того, у відповідності дост.90 Закону "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016 та діяв на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон №1058-IV), яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачу ОСОБА_1, у перерахунку пенсії.

Така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ).

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що законодавство, чинне на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, не встановлює підстав перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати, а тому з огляду на вищевказане, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу ОСОБА_1, у перерахунку пенсії, а тому в задоволенні зазначеного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України Про державну службу, Постанови КМУ Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 року №76-VІІІ, Постанови КМУ України Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів №1013 від 09.12.2015 року, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: