Справа № 815/1007/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1007/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м.Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА» до Одеського управління офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення від 09.02.2017 року №, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА» до Одеського управління офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення від 09.02.2017 року №, яким позивачу визначено загальну суму штрафу у розмірі 875199,54 грн., прийнятого на підставі акту «Про результати камеральної перевірки даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість з питання дотримання ТОВ «ЛАМПОЧКА» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року» та висновку від 06.02.2017 року №2/9/28-10-49-08/35749786 за результатами розгляду заперечень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підставою для визначення Головним управлінням ДФС в Одеській області порушення позивачем податкового законодавства слугували хибні припущення перевіряючого стосовно невчасного подання позивачем документів, а саме податкових накладних, в електронному вигляді, оскільки платником податків у встановлений законом термін подавались податкові накладні, однак в наслідок штучних перешкод в діяльності підприємства з боку відповідача, такі податкові накладні не приймались. Так, позивач зазначає, що судовими рішеннями, які набрали законної сили за позовами ТОВ «ЛАМПОЧКА» до ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області по справі №815/7095/15 та до СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС по справі №815/838/16 було встановлено протиправне створення податковими органами перешкод у функціонуванні системи електронного документообігу та реєстрації податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних і наданні податкової звітності в електронному вигляді. Поряд з цим, відповідно до Договору №090620162 про визнання електронних документів від 09.06.2016 року, укладеного між позивачем та СДПІ, саме орган ДФС зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді та їх комп'ютерну обробку. Позивач вказує, що жодних винних дій з боку платника податків щодо неподання податкових накладних не існує, а отже відсутні підстави для притягнення до відповідальності у вигляді штрафних санкцій до позивача за неподання таких декларацій. Крім того, в податковому повідомленні-рішенні від 09.02.2017 року № зазначена сума штрафу 875199,54 грн., в той час як розрахунок наведений лише у сумі 7676,66 грн. та 303471,85 грн., що в загальній сумі складає 311148,51 грн.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що визначена оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням є безпідставною.

Від представника позивача надійшли також додаткові письмові пояснення (а.с.178-181), відповідно до яких позивач поряд з вищенаведеним посилається на те, що наведений у рішенні висновок від 06.02.2017 року №2/9/28-10-49-08/35749786 платнику податків не надавався, а відповідачем лише надсилалась відповідь на заперечення на акт перевірки, згідно якої частково враховано заперечення, проте щодо відхилення частини заперечень податковим органом вказано на те, що позивачем спроби реєстрації податкових накладних було здійснено лише 17.06.2016 року, 30.06.2016 року та 29.07.2016 року, в той час як позивачем в якості доказів було надано податкові квитанції з додатками №1, з яких достовірно вбачається подання позивачем декларацій у визначений законодавством строк, однак вони не приймались із посиланням «Документ не може бути прийнято - зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причин помилки». Позивач посилається на те, що причину неприйняття податкових накладних, а саме помилку відповідачем не визначено та жодних пояснень з даного приводу не надано, у зв'язку з чим вказані податкові накладні мають вважатися прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку, а отже з урахуванням наведеного ТОВ «ЛАМПОЧКА» просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача надала до суду заперечення (а.с. 182-184), в яких зазначила, що в порядку ст.76 та відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств оптової і роздрібної торгівлі Одеського обласного управління ВПП ДФС Хаджиміті О.Я. проведено перевірку позивача.

В ході перевірки встановлено, що в порушення п.201.10 ст.201 ПКУ, ТОВ «ЛАМПОЧКА» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ 4858600,91 грн., в тому числі з порушенням терміну реєстрації від 1 до 15 календарних днів на суму 378745,33 грн., від 16 до 30 календарних днів на суму 2599685,49 грн. та від 31 до 60 календарних днів на суму 1880170,09 грн. Так, стосовно проблеми позивача під час реєстрації накладних в ЄРПН з 15.06.2016 року по 29.07.2016 року та отримання повідомлення «Документ не може бути прийнято - зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причин помилки», позиція відповідача ґрунтується на тому, що згідно з наказом ДФС України від 08.09.2015 року №681 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2016 рік» ТОВ «ЛАМПОЧКА» знаходиться на обліку в СДПІ з ОВМ в м. Одесі МГУ ДФС з 01.01.2016 року за переводом з ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області та в результаті встановлення факту відсутності підприємства за місцезнаходженням, СДПІ з ОВП в м. Одесі МГУ ДФС починаючи з 29.01.2016 року не укладено договір про визнання електронних документів з позивачем. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016 року по справі №815/838/16 СДПІ з ОВП в м. Одесі МГУ ДФС зобов'язано укласти такий договір та забезпечити приймання податкових документів. Договір з позивачем укладено 09.06.2016 року, проте аналізуючи податкові накладні, вказані підприємством, вбачається що спроби реєстрації податкових накладних було здійснено лише 17.06.2016 року, 30.06.2016 року та 29.07.2016 року, а тому висновок позивача про неможливість реєстрації документів в період з 15.06.2016 року по 29.07.2016 року є не аргументованим та недоцільним. Так, відповідно до п.п.2.1 п.2 ч.3 договору, платник податків має право повторно передавати податкові документи в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку у разі неотримання першої квитанції від органу ДФС або при надходженні другої квитанції про неприйняття податкових документів в електронному вигляді. Також, платник податків відповідно до п.2 ч.4 договору несе відповідальність згідно з законодавством за неподання податкової звітності та недостовірність інформації, а згідно п.3 ч.4 органи ДФС не несуть відповідальності за порушення обміну інформацією, що виникло внаслідок несправності будь-яких засобів телекомунікаційного зв'язку, відключення та перебоїв у мережах живлення, несправності апаратних засобів платника податків. Тобто, відповідач вважає, що встановлені порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних виникли не з вини податкового органу та відповідач діяв правомірно.

У зв'язку з встановленими порушеннями відповідачем прийнято оскаржуване повідомлення-рішення, таким чином, відповідач вважає позовні вимоги ТОВ «ЛАМПОЧКА» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА» перебуває на обліку в Одеському управлінні офісу великих платників податків ДФС з 01.01.2016 року, взято на податковий облік в органах державної податкової інспекції 27.03.2008 року за № 3055/7281.

Так, 20.01.2017 року, в порядку ст.76 та відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств оптової і роздрібної торгівлі Одеського обласного управління ВПП ДФС Хаджиміті О.Я. проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість з питання дотримання ТОВ «ЛАМПОЧКА» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 20.01.2017 року № 23/28-10-49-08/35749786/6 (а.с. 31-34).

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення ТОВ «ЛАМПОЧКА» п.201.10 ст.201 ПКУ, що полягло в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних на загальну суму ПДВ 4858600,91 грн., в тому числі з порушенням терміну реєстрації від 1 до 15 календарних днів на суму ПДВ 378745,33 грн., від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 2599685,49 грн. та від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 1880170,09 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивачем подано відповідні заперечення та згідно Відповіді на заперечення від 06.02.2017 року №6965/10/28-10-49-08, відповідачем частково враховано доводи ТОВ «ЛАМПОЧКА» щодо реєстрації податкових накладних 06.01.2016 року та 08.01.2016 року на суми ПДВ 301978,82 грн. та 1082326,29 грн., іншу частину заперечення визначено вважати безпідставною та такою, що не ґрунтується на нормах діючого законодавства і задоволенню не підлягає (а.с.39-43).

На підставі встановлених порушень, вказаного акту перевірки та висновку від 06.02.2017 року №2/9/28-10-49-08/35749786 (до суду не надано), прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2017 року №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 7766,66 грн., у розмірі 20% у сумі 303471,85 грн. та ТОВ «ЛАМПОЧКА» визначена загальна сума штрафу у розмірі 875199,54 грн. (а.с.8).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкове повідомлення-рішення від 09.02.2017 року № протиправним та таким, що не відповідає суті виявленого порушення з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, податковим органом нормативною підставою для проведення камеральної перевірки визначено п. 75.1.1 ст. 75 та ст. 76 ПК України.

Згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Статтею 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що предметом спірної камеральної перевірки могла бути тільки правильність складання податкової звітності.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено вимоги ПК України в частині проведення саме камеральної перевірки до спірних правовідносин, що призвело до прийняття останнім незаконного податкового повідомлення-рішення.

Встановлені главою 8 розділу II ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкової декларації з податку на додану вартість, а тому документами що мають відношення до такої перевірки є саме податкова звітність платника податків з податку на додану вартість і ніяка інша, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки, буде виявлено факт порушення податкового законодавства (порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних), податковий орган має право призначити та провести документальну перевірку (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА».

Крім того, суд зазначає наступне.

У висновках до акту камеральної перевірки податковим органом вказано на порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року в результаті порушення граничних термінів реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, з урахуванням часткового задоволення заперечень позивача, на загальну суму ПДВ 3474295,80 грн. (а.с.17).

Вирішуючи питання щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, визначеного ст. 201 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, відповідач, вирішуючи питання щодо застосування до позивача штрафних санкцій, послався на редакцію п. 201.10 ст. 201 ПК України, яка набрала чинності 01.01.2016 року, наступного змісту: «Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом».

З наведеного в акті витягу з Єдиного реєстру податкових накладних вбачається, що податкові накладні, зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації, виписані ТОВ «ЛАМПОЧКА» за період з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року. Тобто, перевірка відповідачем змістовної частини податкових накладних проводилась щодо накладних, які були виписані до дати набрання законної сили змін щодо застосування до платників податків штрафних санкцій за наведені порушення податкового законодавства, що, на переконання суду, є визначальним при розгляді питання щодо правомірності проведення перевірки позивача.

Також, відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання (в редакції з 01.01.2016 року).

Відповідальність за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних передбачена ст. 120-1 ПК України.

Зокрема, згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що штраф до позивача застосовано внаслідок порушення ним граничного терміну реєстрації податкових накладних.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що останній вчиняв дії щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак протягом операційного дня йому було надіслано квитанцію про неприйняття податкових накладних з повідомлення «Документ не може бути прийнято - зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причин помилки».

Позивач, згідно листа від 15.06.2016 року №1506/16-1 звернувся до відповідача для з'ясування причин неможливості реєстрації накладних (а.с.18-19).

Відповіді на вказаний лист відповідачем до суду не надано.

Так, як вбачається із заперечень відповідача позиція останнього ґрунтується на тому, що згідно з наказом ДФС України від 08.09.2015 року №681 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2016 рік» ТОВ «ЛАМПОЧКА» знаходиться на обліку в СДПІ з ОВМ в м. Одесі МГУ ДФС з 01.01.2016 року за переводом з ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області та в результаті встановлення факту відсутності підприємства за місцезнаходженням, СДПІ з ОВП в м. Одесі МГУ ДФС починаючи з 29.01.2016 року не укладено договір про визнання електронних документів з позивачем.

Проте, вказані обставини досліджувались судом та відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/838/16 від 28.03.2016 року встановлено, що позивач 08.02.2016 року отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань, яким підтверджується відповідність відомостей в Єдиному державному реєстрі відомостям зазначеним платником податків в договорі про визнання електронних документів. Тобто, ТОВ "ЛАМПОЧКА" зареєстроване в Одеській області м. Іллічівськ, вулиця Бульвар Гайдара, будинок 7, кв.167.

Відповідно до вказаного рішення суду визнано протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС щодо не укладання договору про визнання електронних документів між ТОВ "ЛАМПОЧКА" та Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС та зобов'язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС укласти договір про визнання електронних документів між ТОВ "ЛАМПОЧКА" та Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС та забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді ТОВ "ЛАМПОЧКА".

На виконання постанови ООАС від 28.03.2016 року, яка залишена без змін ухвалою ОААС від 24.05.2016 року, з відповідачем укладено договір №090620162 від 09.06.2016 року про визнання електронних документів (а.с.22-24).

Так, позивачем до ЄРПН направлено податкові накладні 15.06.2016 року, проте отримано квитанції №1 про неможливість прийняття документу без зазначення помилки, як підстави такого неприйняття і позивач звернувся до відповідача за роз'ясненнями, проте таких не отримав.

В подальшому, позивач також здійснював спроби надсилання податкових накладних до ЄРПН у період з 15.06.2016 року по 29.07.2016 року, однак, на адресу останнього приходили повідомлення-квитанції аналогічного змісту (а.с.53-168).

Отже, судом встановлено, що саме з вини відповідача не відбулась реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі що є підставою для того, щоб вважати такі накладні зареєстрованими Єдиному реєстрі податкових накладних саме в операційний день.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569).

Так, відповідно до п. 2 Порядку №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або пу. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, п. 2, п. 8-10 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.

Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, податковий орган не діяв на підставі, в межах та у спосіб наданих йому законодавством повноважень, оскільки у відповідача були відсутні законні підстави для застосування до підприємства штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками проведення перевірки.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення було винесене відповідачем без дотриманням усіх зазначених принципів, а тому воно є незаконним і підлягає скасуванню.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА» до Одеського управління офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення від 09.02.2017 року № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеського управління офісу великих платників податків ДФС від 09.02.2017 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеського управління офісу великих платників податків ДФС () за на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМПОЧКА» () витрати зі сплати судового збору у розмірі 13127/тринадцять тисяч сто двадцять сім/ грн. 99 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Марин