Справа № 720/299/17
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/299/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Посилався на те, що 01.12.2015 року він був звільнений з посади судді Новоселицького районного суду Чернівецької області на підставі постанови Верховної ради України №788-У11 від 12.11.2015 року у зв'язку з поданням ним заяви про відставку.

Стаж його роботи на посаді судді Новоселицького районного суду Чернівецької області з 21.06.1982 року до дня звільнення становить 33 роки 5 місяців 10 днів.

У зв'язку з виходом у відставку йому було призначено довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді, яке він отримує з 01.12.2015 року.

01.12.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру грошового утримання 27200 гривень у зв'язку з зміною заробітної плати працюючого судді.

Однак, 20.12.2016 року Управлінням йому було надано письмову відповідь, якою відмовлено у задоволенні заяви.

Також позивач вказував на те, що до його заробітку для обчислення щомісячно довічного грошового утримання не було включено суму матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 12180 гривень, яка була ним отримана у 2015 році.

01.03.2017 року позивач потворно звернувся до Управління пенсійного фонду з заявою про проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання з включенням до загальної суми заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 12180 гривень. Однак, відповіді на вказану заяву він не отримав.

Просив визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нездійснення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у зв'язку з збільшенням розміру заробітної плати - протиправною.

Зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру з включенням суми 12180 гривень матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 01.12.2015 року по 01.05.2016 року із суми 23435 гривень, з 1 травня 2016 року по 01 грудня 2016 року із суми 25665 гривень, а з 01 грудня 2016 року із суми 28533 гривень на підставі довідок ТУ ДСА в Чернівецькій області від 01.12.2016 року та від 20.02.2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляду справи у його відсутності, в якій адміністративний позов підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов у судове засідання не з'явився, у поданих до суду письмових запереченнях позов не визнав, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до Постанови Верховної Ради України № 788-VIІ від 12.11.2015 року на підставі п.9 ч.5 ст.126 Конституції України був звільнений з посади судді Новоселицького районного суду Чернівецької області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Після виходу у відставку позивачу, у відповідності до вимог ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з 08.12.2015 року було призначено довічне грошове утримання у розмірі 90 % грошового утримання судді .

01.12.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Новоселицькому районі Чернівецької області, правонаступником якого є відповідач, із заявою про перерахунок довічного утримання судді у відставці в зв'язку з підвищенням грошового утримання працюючого судді (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

На даний час статус суддів у відставці визначається Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року.

Зокрема, пунктом 25 розділу XII Закону «Прикінцеві та перехідні положення» визначено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Отже, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди суддів відповідних судів.

Як вбачається з поданих до суду представником відповідача заперечень, на виконання поданої заяви Управлінням 15.03.2017 року було видано розпорядження №159033, згідно якого ОСОБА_1 з 05.01.2017 року було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді.

Зазначена обставина підтверджується копією розпорядження №159033, яке було долучено до поданих до суду письмових заперечень.

Таким чином, у даному випадку у зв'язку з підвищенням грошового утримання працюючого судді відповідачем було проведено відповідний перерахунок, а тому спір у цій частині відсутній.

Також 01 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання з включенням до загальної суми заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення.

14.03.2017 року відповідачем було надано письмову відповідь, якою відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Розглядаючи заявлену позовну вимогу, суд враховує положення ч. 1 ст. 1 Закону України № 108/95-ВР «Про оплату праці», відповідно до яких заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею другою Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

За змістом ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З дослідженої у судовому засіданні довідки ТУ ДСА в Чернівецькій області №5 від 20.02.2017 року видно, що ОСОБА_1 у червні 2015 року отримав допомогу на оздоровлення у розмірі 12180 гривень, на яку нараховано та утримано єдиний соціальний внесок. Довідка на оздоровлення не була врахована в довідках про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо не включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення для розрахунку розміру довічного грошового утримання позивача є неправомірними.

При цьому суд враховує положення ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів, згідно яких суддя, який досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно п.6 рішення Ради Суддів України №18 від 23 березня 2012 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, вважати наявним у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".При цьому слід запровадити порядок на рівні Державної судової адміністрації України та Пенсійного фонду України, за яким під грошовим утриманням судді, який працює на відповідній посаді, слід вважати єдиний рівень по державі для суддів відповідної інстанції.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, а тому вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 19 Конституції України, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" , ст.ст.2, 11, 86, 99, 100, 160, 167, 254, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання працюючого судді без обмеження граничного розміру з урахуванням суми отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 12180 гривень, починаючи з 01.12.2015 року, та у розмірі 16000 гривень, починаючи з 01.12.2016 року, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України №5 від 20.02.2017 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Копію цієї постанови не пізніше наступного дня після її прийняття надіслати сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А.