Справа № 820/3090/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 р. Справа № 820/3090/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ №619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017р. по справі № 820/3090/16

за позовом Дочірнього підприємства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ №619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА

Дочірнє підприємство "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ № 619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" (далі по тексту ДП «СУ № 619», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.05.2016 р. № та № НОМЕР_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року по справі № 820/3090/16 в задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства "Спеціалізоване управління № 619" Публічного акціонерного товариства "Південспецбуд" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року по справі № 820/3090/16 скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Оптграндторг» повністю підтверджена належним чином оформленими первинними документами. Потреба у залученні підрядника обумовлена необхідністю вчасного виконання зобовязань ДП «СУ № 619» перед замовником ПРАТ СБМУ «Тунельбуд», з огляду на великий обсяг роботи та відсутність у позивача достатньої кількості власних працівників. Продукція, вироблена за допомогою ТОВ «Оптграндторг», була перевірена за якістю та продана ПРАТ СБМУ «Тунельбуд». Вказує, що господарські відносини із ТОВ «Оптграндторг» не були одноразовими, раніше позивачем з вказаним контрагентом укладався договір про надання послуг та були оформлені первинні документи (акти приймання-передачі виконаних робіт та описи наданих послуг до цих актів, рахунки-фактури), до яких у відповідача в ході перевірки зауваження були відсутні. Отже, вважає, що доводи відповідача не спростовують факту надання ТОВ «Оптграндторг» послуг позивачеві з виготовлення залізобетонних виробів та комплексного обслуговування металоформ, та правомірності формування позивачем податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, за господарськими операціям із вищевказаним контрагентом.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року по справі № 820/3090/16 скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було проведено позапланову виїзну перевірку ДП "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ № 619" ПАТ "ПІВДЕНСПЕЦБУД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "Оптграндторг" за серпень 2015 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вищезазначеного контрагента-постачальника, відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності, за результатами якої складено акт № 1428/20-30-14-01/24278272 від 04.05.2016 року.

Зазначеним актом зафіксовано наступні порушення:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України - ДП «СУ № 619» ПАТ «Південспецбуд» завищено суму витрат, внаслідок чого занижено фінансовий результат до оподаткування за 2015 рік на суму 1083333 грн., та, як наслідок, занижено податок на прибуток за 2015 рік на 195000 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України - ДП «СУ № 619» ПАТ «Південспецбуд» завищено податковий кредит за серпень 2015 року на загальну суму 216667 грн., що призвело до завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 24) за серпень 2015 року.

На підставі наведених висновків акту перевірки Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення рішення від 24.05.2016 р. № про зменшення позивачеві відємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 216667,00 грн. (т.1, а.с.14) та № НОМЕР_1 про збільшення позивачеві грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 195000,00 грн. (за основним платежем) (т.1, а.с.13).

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності висновків Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки позивачем не доведено реальності господарських операцій із контрагентом ТОВ «Оптграндторг».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як встановлено пунктом 201.4 ст.201 ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України обєктом оподаткування податком на прибуток є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, та формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні (в електронному або паперовому вигляді), первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. N 996-XIV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для висновку про порушення вищевказаних норм слугувало твердження відповідача про завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту за рахунок господарських операцій із ТОВ "Оптграндторг", що відбулися в серпні 2015 року, які відповідач вважає такими, що позбавлені реального характеру.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до змісту акту перевірки № 1428/20-30-14-01/24278272 від 04.05.2016 підставою для твердження про безтоварність господарських операцій між ДП «СУ № 619» та ТОВ «Оптграндторг» слугувала лише податкова інформація про відсутність останнього за юридичною адресою.

Ті доводи, на які послався суд першої інстанції ненадання позивачем доказів на підтвердження факту виконання саме ТОВ «Оптграндторг» робіт, по яких сформовано податковий кредит та витрати, недоведення позивачем відсутності можливості виконати самостійно свої договірні зобовязання перед ПАТ СБМУ Тунельбуд, необґрунтованість доводів позивача про необхідність виконання робіт у стислі строки із залученням судпідрядника з огляду на те, що виконання робіт за договором із ПАТ СБМУ Тунельбуд ДП "СУ № 619" почалося лише в серпні 2015 році, тобто майже через 2 роки після його укладення, ненадання доказів існування факторів, які б вказували на перевагу саме ТОВ "Оптграндторг" перед іншими організаціями, зауваження до оформлення акту здачі - приймання робіт № УСО-08064 від 18.08.2015 року, ненадання позивачем доказів того, що ТОВ «Оптграндторг» були виписані податкові накладні в результаті виконання правочину, що, на думку суду першої інстанції, унеможливлює з'ясування наявності розумних економічних причин або іншої мети ділового характеру замовлення вказаних робіт, - виходячи зі змісту акту перевірки не були підставами для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Щодо реальності господарських операцій між ДП «СУ № 619» та ТОВ «Оптграндторг» колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 02.07.2015 року між ДП "СУ № 619" ПАТ "ПІВДЕНСПЕЦБУД" (Замовник) та ТОВ "Оптграндторг" (Виконавець) укладено договір надання виробничих послуг № 02/07У, предметом якого є виробництво залізобетонних виробів та комплексне обслуговування металоформ (т.1, а.с.28-29).

Згідно з п.2.1 договору вартість робіт визначається в обсязі виконаних робіт, на підставі підписаних актів приймання-передачі робіт (надання послуг). Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного розрахунку сторін, але не пізніше 31.12.2015 року (п.3.1 договору).

В рамках виконання робіт за договором сторонами оформлено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № УСО-08064 від 18.08.2015 року, в якому зазначено, що Виконавцем надано згідно з договором № 02/07У послуги з виготовлення залізобетонних виробів та комплексне обслуговування металоформ на загальну суму 1300000,00 грн., у т.ч. ПДВ 216666,67 грн. (т.1, а.с.30).

До акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) додано опис наданих послуг, підписаний представниками Виконавця та Замовника (т.1, а.с.31-32).

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи копії креслень-специфікацій на вироби, які було виготовлено за допомогою ТОВ «Оптграндторг» (т.1, а.с.20-40).

Розрахунок між сторонами проведено згідно з рахунком-фактурою № АК-0000064 від 18.08.2015 року, платіжними дорученнями № 1141 від 23.11.2015 р., № 1131 від 16.11.2015 р., № 1129 від 13.11.2015 р., № 1123 від 11.11.2015 р., № 1000 від 02.09.2015 р., копії яких наявні в матеріалах справи (т.1, а.с.33-37).

Крім того, на підтвердження реальності господарських операцій з виготовлення залізобетонних виробів та комплексного обслуговування металоформ та їх виконання саме ТОВ «Оптграндторг» позивачем надано до матеріалів справи копії :

листа ТОВ «Оптграндторг» на імя позивача № 6/04 від 06.04.2017 року про те, що ТОВ «Оптграндторг» дійсно надавало послуги по виробництву залізобетонних виробів та комплексному обслуговуванню металоформ,

доповідної записки інженера ПТО ОСОБА_3 від 30.06.2015 року на імя директора ДП «Спеціалізоване управління № 619» про необхідність залучення додаткової робочої сили для виконання замовлення у встановлений строк,

наказу директора ДП «Спеціалізоване управління № 619» № 11 від 01.07.2015 року «Про необхідність залучення додаткової робочої сили на підприємство» для виконання замовлення по виробництву продукції;

листа ПАТ «Спеціалізоване будівельно-монтажне управління «Тунельбуд» № 135 від 01.07.2015 року на імя позивача про надання згоди на залучення ТОВ «Оптграндторг» для виробництва виробів згідно з р.7 «Зміни умов договору» п.7.2 договору купівлі-продажу № 8 від 01.10.2013 року (т.2, а.с.15, 16, 17, 19);

копії актів прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за серпень, вересень, жовтень 2015 року, в яких відображено використання при будівництві збірних залізобетонних елементів, окремих конструктивних елементів будівель і споруд з перевагою гарячекатаних профілей, збірних залізобетонних плит (т.2, а.с.43-59);

документів про якість сталевих будівельних конструкцій, дата виготовлення серпень 2015 року (т.1, а.с.120-138, т.2, а.с.87-95, 105-112);

паспортів бетонних виробів, дата виготовлення партії серпень 2015 року (т.1, а.с.111-119, т.2, а.с.96-104);

картки рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Оптграндторг» (т.2, а.с.129-131).

Для виконання робіт, обумовлених договором № 02/07У від 02.07.2015 року, використовувалось обладнання, орендоване позивачем у ПАТ «Харківметробуд» на підставі договору оренди № 4-А від 01.04.2015 року (ЗЖБК (АБК), кран мостовий, станок для порізки арматури, станок для порізки металу, машина точеного зварювання, метало форми) (т.1, а.с.105-110).

ТОВ «Оптграндторг» було складено, зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту ЄРПН) та надіслано позивачеві податкову накладну від 18.08.2015 року № 64 на суму 216666,67 грн., про що свідчить наявний в матеріалах справи витяг з ЄРПН від 31.08.2015 року (т.2, а.с.61).

Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи п.201.10 ст.201 ПК України витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, наданий позивачем, є належним доказом факту складення цієї податкової накладної та її реєстрації в ЄРПН. Зазначений витяг містить відомості про номер та дату податкової накладної, індивідуальний податковий номер продавця - 11, суму ПДВ за нею 216666,67 грн. та ПІБ уповноваженої особи, що виписала податкову накладну ОСОБА_4 При цьому, сума ПДВ, відображена у витязі з ЄРПН 216666,67 грн. відповідає сумі ПДВ, вказаній в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № УСО-08064 від 18.08.2015 року. Вищенаведене, на думку колегії суддів, свідчить про належність податкової накладної № 64 від 18.08.2017 року саме до договору № 02/07У від 02.07.2015 року. Враховуючи викладене, є помилковим судження суду першої інстанції про те, що у вказаному витязі не зафіксовано, ким саме та на виконання якого саме правочину було виписано податкову накладну, із зазначенням отриманої суми доходу.

Беручи до уваги приписи п.20.10 ст.201 ПК України, за змістом яких податкові накладні переходять у розряд електронних документів, тому наявність податкової накладної у паперовому вигляді не є обовязковою для формування податкового кредиту за нею, враховуючи, що податкова накладна № 64 від 18.08.2015 року проаналізована в акті перевірки і зауважень до неї не викладено, колегія суддів вважає, що відсутність в матеріалах справи паперових копій податкової накладної не є підставою для висновку про неправомірність формування податкового кредиту в сумі 216666,67 грн.

З наявних в матеріалах справи копій вищезазначених первинних документів, складених в ході господарських операцій між ДП «СУ № 619» та ТОВ «Оптграндторг» вбачається, що останні оформлені у відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704.

Вищевказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що потреба в укладенні договору № 02/07У від 02.07.2015 року та залучення ТОВ "Оптграндторг" зумовлена необхідністю виконання ДП "СУ № 619" своїх договірних зобовязань перед ПАТ СБМУ Тунельбуд.

Так, матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ СБМУ Тунельбуд (Покупець) та ДП "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ № 619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" (Продавець) укладено договір купівлі продажу № 8 від 01.10.2013 року, предметом якого є поставка продавцем будівельних матеріалів та виробів (т.1, а.с. 94-97).

29.12.2014 року між ПАТ СБМУ Тунельбуд та ДП "СУ № 619" було укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі продажу № 8, якою пролонговано дію договору до 31.12.2015 року.

На підтвердження виконання умов договору № 8 від 01.10.2013 року позивачем залучено до матеріалів справи копії видаткових накладних (т.1, а.с. 62-80).

З приводу доводів відповідача, з яким помилково погодився суд першої інстанції, про ненадання позивачем доказів неможливості виконання зобовязань за договором № 8 від 01.10.2013 р. власними силами, та відсутність економічної обґрунтованості залучення сторонньої організації ТОВ «Оптграндторг», колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наданої позивачем копії штатного розпису ДП «СУ № 619», чинного з 08.06.2015 року, у штаті позивача обліковується 9 осіб, у т.ч. підсобний робочий 1 (за сумісництвом), формувальник 1 (за сумісництвом), електрозварювальники 3 (т.2, а.с.113). Вказана обставина підтверджується також наданою до матеріалів справи копією податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2015 року (т.2, а.с.114).

Враховуючи значний обсяг роботи та існуючу можливість порушення строків виконання робіт за договором № 8 від 01.10.2013 року із ПАТ СБМУ Тунельбуд позивачем було прийнято рішення про залучення сторонньої робочої сили шляхом укладення договору із TOB «ОПТГРАНДТОРГ». На підтвердження вказаної обставини позивачем надано до матеріалів справи копії доповідної записки інженера ПТО ДП «СУ № 619» ОСОБА_3 від 30.06.2015 року на імя директора ДП «СУ № 619» про необхідність залучення додаткової робочої сили для виконання замовлення у встановлений строк, наказу директора ДП «СУ № 619» № 11 від 01.07.2015 року «Про необхідність залучення додаткової робочої сили на підприємство» для виконання замовлення по виробництву продукції.

Листом № 16 від 01.07.2015 року позивач просив покупця надати письмову згоду на залучення організації ТОВ «Оптграндторг» по виготовленню продукції, на що листом ПАТ СБМУ «Тунельбуд» № 135 від 01.07.2015 року на імя позивача було надано згоду на залучення ТОВ «Оптграндторг» для виробництва виробів згідно з р.7 «Зміни умов договору» п.7.2 договору купівлі-продажу № 8 від 01.10.2013 року (т.2, а.с.18, 19).

З огляду на наведене, позивач, у звязку з недостатністю працівників, в основному на важких роботах, пов'язаних з виробництвом залізобетонних виробів, було залучено працівників на підставі договору № 02/07У від 02.07.2015 року із ТОВ "Оптграндторг".

Продукція, яка була вироблена за допомогою працівників TOB «ОПТГРАНДТОРГ», продана основному замовнику ПРАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД», відповідно до зазначеного вище договору купівлі-продажу (поставки) № 8 від 01.10.2013 р. та видаткових наклад них за серпень, вересень, жовтень 2015 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Матеріалами справи підтверджено, що продукція, яка була виготовлена працівниками ТОВ «Оптграндторг» за замовленням ДП «СУ-619» ПАТ «ПІВДЕНСПЕЦБУД», та в подальшому реалізована ПРАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД», була перевірена за якістю, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії документів про якість сталевих будівельних конструкцій, дата виготовлення серпень 2015 року (т.1, а.с.120-138, т.2, а.с.87-95, 105-112), а також паспортів бетонних виробів, дата виготовлення партії серпень 2015 року (т.1, а.с.111-119, т.2, а.с.96-104).

Як зазначалось вище, TOB «ОПТГРАНДТОРГ» в своїй роботі використовував обладнання, матеріали та ме ханізми ДП «СУ-619» ПАТ «ПІВДЕНСПЕЦБУД».

За період роботи в серпні 2015 року було вироблено і продано 7811 шт. готової про дукції різного асортименту, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних видаткових накладних, а також актів прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за серпень, вересень, жовтень 2015 року, підписаних представниками ПРАТ СБМУ Тунельбуд» як генпідрядника, в яких відображено використання при будівництві збірних залізобетонних елементів, окремих конструктивних елементів будівель і споруд з перевагою гарячекатаних профілей, збірних залізобетонних плит (т.2, а.с.43-59).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції надавалось економічне обґрунтування та пояснення щодо отриманих послуг від ТОВ «Оптграндторг», у яких позивач зазначав, що у зв'язку з сезонним видом робіт не є доцільним мати велику кількість працівників. Однак, у серпні 2015 року ДП «СУ № 619» було необхідно виконати великий обсяг робіт з виготовлення металевих каркасів та залізобетонних виробів з використанням металоформ у стислі строки. На момент отримання зазначеного заказу на виготовлення залізо-бетонних виробів ДП «СУ № 619» мало в штаті 9 працівників, з яких 5 робітників було задіяно на виготовлені залізобетонних виробів. Найняти додатково працівників в штат не було можливості, оскільки роботи були розраховані на 2-3 місяці. Враховуючи велике навантаження та специфічні види робіт, зважаючи на їх якість та строки виконання робіт, велику номенклатуру продукції, важливість заказу, недостатню кількість кваліфікованих спеціалістів, підприємством позивача було прийнято рішення звернутись до організації ТОВ «Оптграндторг», яка б змогла надати послуги з виготовлення залізобетонних виробів, та комплексного обслуговування металоформ.

Однак, вищезазначені пояснення не були взяті до уваги судом першої інстанції.

З приводу суджень суду першої інстанції про критичне ставлення до тверджень позивача про те, що роботи були розраховані на 2-3 місяці, оскільки договір між ПАТ СБМУ Тунельбуд та ДП "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ № 619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" було укладено у 2013 році, а виконання робіт по вказаному правочину ДП "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ № 619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" розпочато лише в серпні 2015 році, тобто майже через 2 роки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1. Договору № 8 від 01.10.2013 року з ПРАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД», договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 року. Додатковою угодою № 1 від 29.12.2014 р., до Договору № 8 було винесено зміни до п. 8.1. та продовжено дію Договору № 8 до 31.12.2015 р.

Відповідно до наказу № 11 від 02.10.2013 р., копія якого надана до матеріалів справи, позивачем було узгоджено та визначено порядок виконання договору № 8, відповідно до орієнтовного графіку постачання матеріалів на період - з моменту укладення Договору № 8 до кінця 2015 р., та встановлено номенклатуру матеріалів, які мають бути поставлені (т.2, а.с.166-167).

Про належне виконання умов Договору № 8 свідчить підписаний обома сторонами акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2016 р., копія якого наявна в матеріалах справи. У цьому акті вказано видаткові накладні з зазначенням номеру, дати та номенклатури товарів, які поставлялись (т.2, а.с.132-144).

Більшість поставленого позивачем ПРАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД» товару за договором № 8 була вироблена ДП «СУ № 619» без залучення ТОВ «Оптграндторг», що підтверджується актом звірки та видатковими накладними за серпень, вересень та жовтень 2015 року. Поставка частини товару, яка повинна бути поставлена ПРАТ СБМУ «Тунельбуд» у відповідності до наказу № 11 від 02.10.2013 р. у строк до кінця 2015 року, проводилась із залученням субпідрядника TOB «Оптграндторг».

Таким чином, договір № 8 виконувався належним чином протягом всього строку його дії з 2013 по 2015 роки завдяки залученню ТОВ «Оптграндторг».

Слід відмітити, що у позивача з його контрагентом TOB «Оптграндторг» господарські відносини не були одноразовими, про що свідчать надані позивачем до матеріалів справи копії договору № 02/06У від 02.06.2015 р., рахунків-фактур № АК-0000073 від 30.06.2015 р., № АК-0000074 від 30.06.2015 р., актів здачі-прийняття робіт від 30.06.2015 р. № УСО-0006174 та № УСО-0006173, опису наданих послуг до цих актів (т.2, а.с.210-217), у звязку з чим висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не обґрунтовано залучення до виконання робіт саме ТОВ «Оптгранторг», є недоречними.

Викладені в акті перевірки твердження відповідача про відсутність ТОВ «Оптгранторг» за місцезнаходженням АДРЕСА_1/2 спростовуються наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.07.2015 року.

Так, згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивачем цілком правомірно було сформовано витрати в розмірі 1083333,33 грн. та податковий кредит у розмірі 216666,67 грн. за результатами господарських операцій із ТОВ «Оптграндторг», проведених у серпні 2015 року, а відтак, висновок про заниження позивачем податку на прибуток за 2015 рік на 195000,00 грн. та завищення відєємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за серпень 2015 року на 216667 грн. є безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 24.05.2016 року № про зменшення позивачеві відємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 216667,00 грн. та № НОМЕР_1 про збільшення позивачеві грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 195000,00 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даних податкових повідомлень-рішень.

У відповідності до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року по справі № 820/3090/16 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.6 ст.94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що ДП «СУ № 619» сплачено судовий збір за подання даного адміністративного позову в розмірі 6176,00 грн. згідно з квитанцією № 43_12 від 16.06.2016 року (т.1, а.с.4), та в розмірі 6793,60 грн. - за подання апеляційної скарги згідно з квитанцією № 56_12 від 16.02.2017 року (т.1, а.с.169).

Отже, судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в зазначеному розмірі підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ №619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017р. по справі № 820/3090/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Дочірнього підприємства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ №619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.05.2016 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м. Харків, просп. Науки, 9, ) на користь Дочірнього підприємства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ УПРАВЛІННЯ №619" Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕНСПЕЦБУД" (61045, м. Харків, вул. Джанкойська, 76, ) витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 6176 (шість тисяч сто сімдесят шість) грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 6793 (шість тисяч сімсот девяносто три) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21.04.2017 р.