Справа № 825/559/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Чернігів Справа № 825/559/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Юрченка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа - ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа - ОСОБА_3, в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 (номер запису про право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень - 13709055), проведену 15.03.2016 державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Пронніковим А.О. як незаконну в результаті допущеної помилки державним реєстратором, зобов'язавши відповідача - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести відповідний запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області проведено розподіл житлового будинку з господарськими спорудами та виділено у власність позивачці та її чоловіку по ? частині з зазначенням конкретних приміщень в житловому будинку. Звернувшись, на підставі рішення суду до державного реєстратора, під час реєстрації права власності на ? частину житлового будинку, позивачка дізналася, що 15.03.2016 була проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок за її чоловіком, та при цьому, в графі розмір частки було зазначено "1". Тобто, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані півтори одиниці об'єкту нерухомого майна, що суперечить рішенню суду та технічній документації на будинок.

У зв'язку з викладеним, позивачка вважає, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами у розмірі частки "1" є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивачка в судовому засіданні адміністративний позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області позов не визнав, надавши свої письмові заперечення, в яких зазначив, що Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області на даний час не має повноважень з проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав, у тому числі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, записів про проведену державну реєстрацію прав в порядку ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки такі повноваження мають лише суб'єкти державної реєстрації прав, нотаріуси. Тобто, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області не є належним відповідачем, оскільки до його компетенції не входить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача у тому числі шляхом внесення до Державного реєстру речових прав відповідних записів про скасування державної реєстрації, тощо.

Представник Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_3 до суду також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу без участі відсутніх сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 у справі №748/86/14-ц (провадження №2/748/99/14) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? чистину житлового будинку з господарськими спорудами, ? земельних ділянок та виділення їх в натурі - позовні вимоги були задоволені частково та виділено у власність ОСОБА_1 ? житлового будинку з господарськими спорудами, що складає 53/100 частин та виділено ОСОБА_3 ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що склало 47/100 частин.

Як вбачається з копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.16-17), 28.07.2016 Державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації ОСОБА_5, на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 у справі №748/86/14-ц було зареєстровано право власності у розмірі частки власності ? на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

При цьому, під час формування вказаної довідки, позивачці стало відомо, що 16.03.2016 за номером 28756380 державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, Пронніковим А.О. було винесено рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 у розмірі частки "1".

Вказана реєстрація відбувалася на підставі технічного паспорта (а.с.23-28) та рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 №2/748/99/14 (номер провадження) (а.с.29-33).

Вважаючи проведену державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області Пронніковим А.О. реєстрацію права власності за ОСОБА_3 у розмірі частки власності"1" протиправною, позивачка звернулася до Міністерства юстиції України із скаргою від 25.07.2016 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.03.2016 №28756380, проте Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, у задоволенні скарги позивачки було відмовлено, та повідомлено про причини такої відмови (а.с.18-19).

У зв'язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Закон України від 01.07.2004 №1952 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон, чинний на момент вчинення спірного запису) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, ч.1 та ч.2 ст.3 Закону визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. При цьому, Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав та нерухоме майно та їх обтяжень. Право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації (п.1 ч.1 ст.4 Закону).

Пунктом 1 ч. 2 ст.9 Закону встановлено, що під час здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно до п.5 ч.1 ст.19 цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Як було встановлено судом, державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, Пронніковим А.О. було винесено рішення від 16.03.2016 №28756380 про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 у розмірі частки "1". Вказана реєстрація відбувалася на підставі технічного паспорта та рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 №2/748/99/14.

Таким чином, на момент проведення державної реєстрації речових прав на житловий будинок з господарськими спорудами, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014, яким визнано право власності за ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що склало 47/100 частин, останнім було надано, про що в Інформаційній довідці міститься відповідний запис, та повинно було бути прийнято до уваги державним реєстратором при проведенні реєстрації прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомості.

У відповідності до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

При цьому, суд також зазначає, що у справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України (рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002) Європейський Суд наголосив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення від 16.03.2016 №28756380 про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за ОСОБА_3 у розмірі частки "1" є таким, що суперечить рішенню Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 у справі №748/86/14-ц та фактично нівелює гарантовану державою достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень, чим порушує права позивачки та може призвести до настання негативних наслідків.

А отже, державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1, проведена державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Пронніковим А.О. є протиправною, а рішення від 16.03.2016 №28756380 таким, що підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Приймаючи до уваги саме визнання судом протиправності та незаконності прийняття державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, Пронніковим А.О. рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, суд зазначає, що скасування проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, не є належним способом захисту порушеного права. Належним способом захисту порушеного права в даному випадку є скасування рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами від 16.03.2016 №28756380.

В зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 у розмірі частки "1", проведену державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Пронніковим А.О., та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.03.2016 індексний номер 28756380.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести відповідний запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно абз.1 та абз.3 п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Міністерство юстиції України (Наказ Міністерства юстиції України від 21.11.2016 №3276/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.11.2016 за №1504/29634).

З аналізу вказаних норм вбачається, що внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав та скасування запису Державного реєстру прав здійснюється за заявою заінтересованої особи у випадку прийняття судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Тобто, захисту підлягає лише порушене право, порушення яких встановлено під час розгляду конкретної справи. Вирішуючи правові спори у справах цієї категорії, суд повинен досліджувати правомірність дій на момент їх вчинення та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких дій із урахуванням подій, які можуть статися у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому.

Як передбачає ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Бендерський проти України" (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1, проведену державним реєстратором реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Пронніковим А.О. та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.03.2016 індексний номер 28756380.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк