Справа № 685/1487/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.
розглянувши матеріали касаційної скарги Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 р. у справі № 685/1487/16-а за позовом ОСОБА_1 до Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій, зобов`язання зарахувати до спеціального стажу період проходження строкової військової служби та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 р., позов задоволено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Білогірським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зараховано до спеціального стажу роботи на посадах в закладах охорони здоров`я всього 33 роки 06 місяців 20 днів. Період проходження позивачем строкової військової служби в лавах Радянської Армії на посаді фельдшера у військовій частині НОМЕР_1 з 19 травня 1976 року по 04 травня 1978 року не зарахований відповідачем до спеціального стажу.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судами встановлено, що з трудової книжки позивача вбачається, що він 22 липня 1975 року був прийнятий на посаду медсестри відділення та звільнений з цієї посади 07 травня 1976 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії.

Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Із займаної посади позивача було звільнено у зв`язку з призовом на військову службу.

Крім того, архівною довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської федерації №2/94353 від 07 жовтня 2016 року, підтверджується те, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу в період з 19 травня 1976 року по 04 травня 1978 року на посаді фельдшера.

Відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.12.2013 року № 871, до закладів охорони здоров`я відноситься медична служба військової частини.

Враховуючи викладені обставини, а також положення ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З урахуванням періоду проходження військової служби з 04 травня 1976 року по 04 травня 1978 року позивач має більше 35 років стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому при призначенні вперше пенсії за віком він має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білогірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька