Справа № 679/530/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/530/16-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сопронюк О.В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
12 квітня 2017 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,
за участю:
секретаря судового засідання: Томашук А.В.,
позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: Бурденюк Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби; зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, призначити, нарахувати і виплатити через Львівський обласний військовий комісаріат позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі, передбаченому ст.9 і ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що діяла станом на 02.04.2013 року.
Відповідно до постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.08.2017 року вказаний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
В судовому засіданні позивач заперечив проти апеляційної скарги.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 04.05.1974 року проходив військову службу в Збройних Силах і був звільнений в запас наказом командуючого військами Прикарпатського військового округу № 09-ПМ від 11.02.1997 року за станом здоров`я, а згідно наказу першого заступника начальника штабу Прикарпатського військового округу № 19 від 14.02.1997 року, виключений зі списків особового складу інспекції.
Протоколом Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 195 від 04.04.2013 року встановлено, що захворювання позивача "гіпертонічна хвороба перша стадія", так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 02.04.2013 року довічно, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0153707 від 08.04.2013 року.
З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, позивач 15.10.2015 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.
Львівський ОВК надіслав документи позивача до Міністерства оборони України.
З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/6/223 від 22.01.2016 року, адресованого Львівському ОВК вбачається, що після розгляду документів позивача встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, оскільки дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 та нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на заявника не поширюється (встановлено інвалідність до 01.01.2014 року), то і підстав для розгляду документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з того, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів правомірності своєї бездіяльності, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.
Так, спірні правовідносини між сторонами у справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-XII, дія Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
У відповідності до ч. 2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Тобто, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або одержання каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Слід зауважити, що застосування ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
В свою чергу, інвалідність позивача настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
У позивача право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку встановленням третьої групи інвалідності виникло 02.04.2013 року, оскільки ця дата зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії як час, з якого позивачу встановлена третя група інвалідності.
В силу ч.6 ст. 16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
При цьому, на день подання позивачем вказаної заяви 15.10.2015 року механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначався правовими нормами постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Отже, одноразова грошова допомога повинна призначатися і виплачуватися в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Разом з тим, позивач отримав право на призначення одноразової грошової допомоги з 02.04.2013 року, а тому її призначення та виплата повинна здійснюватися відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 (далі-Порядок №499).
Водночас, подання позивачем до Львівського ОВК вказаної заяви від 15.10.2015 року та доданих до неї документів повністю узгоджується із вимогами п.3 Порядку №499.
За змістом п.7 Порядку №499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п.п. 3 і 4 цього Порядку. Міністерство оборони України, як головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
У Міністерстві оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, створена наказом Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168.
До зазначеної комісії документи, щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги не надходили, відповідно рішення Міністерство оборони України по суті заяви не приймало, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача.
Таким чином, розгляд заяви та документів позивача від 15.10.2015 року відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 499, оскільки будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалося, а лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 22.01.2016 № 248/3/6/223 за підписом начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації ОСОБА_2 не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду звернення позивача. Наведене свідчить про те, що один з підрозділів Міністерства оборони України перебрав на себе не свої повноваження.
Крім того, положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови № 499 встановлено чітку процедуру призначення та виплати одноразової грошової допомоги, і призначення такої допомоги є дискреційним повноваженням Міністерства оборони України.
Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
В даному випадку для повного захисту прав та інтересів позивача, суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог та дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку № 499.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи і дав їм належну правову оцінку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 квітня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.