Справа № 814/372/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(вступна та резолютивна частини)

м. Миколаїв

14.04.2017 № 814/372/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, пр. відповідача Валешинської О.С., пр. третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_5, АДРЕСА_2, 57045

доПриватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Тетяни Михайлівни, АДРЕСА_1, 56300

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаПриватне підприємство "Покровське", вул. Шевченка, 14, с. Покровка, Веселинівський район, Миколаївська область, 57045 ОСОБА_7, АДРЕСА_3

проскасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
Враховуючи викладене, керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі закрити.

3. Ухвалу направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. О. Гордієнко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

м. Миколаїв

14.04.2017 № 814/372/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1, пр. відповідача Валешинської О.С., пр. третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_5, АДРЕСА_2, 57045

доПриватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Тетяни Михайлівни, АДРЕСА_1, 56300

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Покровське", вул. Шевченка, 14, с. Покровка, Веселинівський район, Миколаївська область, 57045 ОСОБА_7, АДРЕСА_3

проскасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М., треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне підприємство «Покровське», ОСОБА_7 про скасування рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 31073494, від 24.08.2016 року 09:09:14.

Третя особа, ОСОБА_7 надала клопотання про закриття провадження, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач заперечує проти закриття провадження у справі, оскільки нотаріус в цих правовідносинах діє як державний реєстратор та як суб'єкт владних повноважень.

Відповідач погоджується з клопотанням про закриття провадження.

Представник третьої особи, ПП «Покровське» клопотання вважає необгрунтованим, справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржуються дії реєстратора, а не вирішується питання права власності.

Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

24.08.2016 року приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 31073494, відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на комплекс нежитлових будівель загальною площею 1778,2 кв. м. за адресою Миколаївська область, Веселинівський район, с. Покровка, вул. Лермонтова, 43 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 217). Рішення та державна реєстрація відбулася на підставі наступних документів:

- рішення комісії по реструктуризації, б/н, видане 17.10.2002 року Приватно-орендним підприємством «Покровське»;

- технічний паспорт, серія та номер: 219, виданий 15.06.2016 року, видавник: Філія виробничо-комерційного приватного підприємства «ДЕЛЕН» «Бюро технічної інвентаризації».

Позивач зазначає, що державна реєстрація є неправомірною, здійснена на підставі неналежних документів, з порушенням встановленого порядку, оскільки державна реєстрація на комплекс нежитлових будівель за ОСОБА_7 не могла бути проведена, так як ОСОБА_7 не є і не була власником цього майна. До складу «комплексу нежитлових будівель», що був об'єктом спірної державної реєстрації, входить насіннєвий склад, який ніколи не належав ОСОБА_7 ні на підставі рішення комісії по реструктуризації, б/н, ні на підставі будь-якого іншого документу.

Аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право власності на комплекс нежитлових будівель загальною площею 1778,2 кв. м. за адресою Миколаївська область, Веселинівський район, с. Покровка, вул. Лермонтова, 43, і право власності на яке може бути визнане судом, якщо це не порушуватиме прав інших осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Таким чином, спір у справі стосується реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства

Рішення про закриття справи не обмежує сторони у реалізації захисту свого речового права в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловнена в постанові Верховного Суду України від 24.01.2017 року по справі № 815/6165/14.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі закрити.

3. Ухвалу направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. О. Гордієнко

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 19.04.2017р.