Справа № 133/2891/16-а
Суддя: Сорока Д. В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/2891/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого - судді Сороки Д. В.

за участю секретаря Назарчук А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області про поновлення пропущенного строку для звернення до суду, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом , в якому просить визнати бездіяльність управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області щодо відмови у перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що він являється ветераном війни - учасником бойових дій. Відповідно до положень ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5-го травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно із законодавством мінімальна пенсія за віком з 01 травня 2016 року складає 1130 гривень, тому відповідно до вищевказаних положень закону, соціального захисту розмір разової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня в 2016 році мав складати (1130x5) 5650 гривень. Така допомога була виплачена йому в 2016 році, проте в значно менших розмірах, а саме в сумі 920 гривень, тобто сума недоплаченої грошової допомоги складає 4730 гривень.

В зв'язку з порушенням його законних прав на отримання допомоги в повному обсязі, він 09.12.2016 звернувся з відповідною заявою до відповідача та отримав лист вих. № 1049 від 12.12.2016 про те, що йому виплачена грошова допомога відповідно до положень ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі встановленому Постановою КМУ від 02.03.2016 року №141, а саме: 920 гривень. Вважає таку відмову відповідача незаконною, тому звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, однак до суду надав заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить справу слухати без його участі .

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним був повідомлений про день та час розгляду справи , однак представник відповідача Никитюк Ю.П. до суду надав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просить справу слухати за відсутності представника управління. Також, представник відповідача надав суду заперечення до адміністративного позову та заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та їх цільове спрямування визначається виключно Законом України «Про Державний бюджет України».

Відповідно до Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом; розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами; будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за кошти Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язання, витрати Державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися. Крім того, просить причини пропуску строку для звернення до суду з зазначеним адміністративним позовом визнати поважними та поновити даний строк .

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду відповідно до положень КАС України, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу виплачено 920 грн. щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

9 грудня 2016 року позивач звернувся до управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області з заявою про нарахування та виплату невиплаченої частини разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік в сумі 4730 грн. (а.с.6)

Листом № 1049 від 12.12.2016 управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області повідомило позивача про те, що позивачу перераховано допомогу у розмірі 920 грн. відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року (а.с.7).

Не погодившись з таким розміром допомоги, позивач 28.12.2016 звернувся з адміністративним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав 12.12.2016, отже початок перебігу строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, визначається з моменту ознайомлення позивача з відмовою управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області про нарахування та виплату невиплаченої частини разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік в сумі 4730 грн.

Також, суд приходить до висновку , що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з насткупних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 19 травня 2015 (а.с.4) та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога.

Відповідно до листа управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області № 1049 від 12.12.2016, яке розглянувши заяву ОСОБА_1 повідомило, що згідно ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу виплачено разову грошову допомогу в розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань», а саме - 920 гривень (а.с.7).

Статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон №3551-XII) вказано, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Пунктом 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 №79-VІІІ) вказано, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13,14, 15, 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України не конституційними.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем нараховано та виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік в розмірі 920,00 грн.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25.01.2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів Українивід 02.03.2016 №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 160-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною та зобов'язання управління соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранті соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови , складеної у повному обсязі.

Суддя: (підпис) Д.В. Сорока

Згідно з оригіналом:

Суддя -

Секретар -

Дата документу 19.04.2017