Справа № 541/2192/16-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.Справа № 541/2192/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.01.2017р. по справі № 541/2192/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Миргородського міськрайонного суду із адміністративним позовом до Миргородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі за текстом - Миргородська ОДПІ, відповідач), в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 09 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.09.2012 р. вказаний адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №081691 від 09 вересня 2016 року винесену заступником начальника Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 грн. за ст. 165-1 ч.2 КУпАП.

Відповідач не погодився із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.09.2012 р. по справі №541/2192/16 в зазначеній частині та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про порушення ОСОБА_1 строків подачі звіту «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів (форма Д4) за червень 2016 року по строку подання 20.07.2016 року (звіт подано 12.08.2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна не скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Спеціалізований Миргородський санаторій «Слава» є платником ЄВ у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Бухгалтерською службою Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава» 19.07.2016 року було направлено до Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого ЄВ на загальнообовязкове державне соціальне страхування та в подальшому, цього ж числа було отримано повідомлення про отримання звітності та перевірку з ДФС: квитанція №1 від 19.07.2016 року та квитанція №2 від 19.07.2016 року (а.с.5-8).

Постановою Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 09 вересня 2016 року директора Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава» ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн. по ст. 165-1 ч.2 КУпАП за повторне протягом року порушення строків подання звіту «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого СВ на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, форма Д4» за червень 2016 року по строку подання 20.07.2016 року.

Не погодившись із прийнятою постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності достатніх доказів, які свідчать про вчинення позивачем правопорушення, у зв'язку з чим визнав позовні вимоги обґрунтованими та скасував постанову про накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є законність та обґрунтованість постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, наявність доказів вчинення позивачем встановленого адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, бухгалтерська служба Спеціалізованого Миргородського санаторію мають компютерну техніку, доступ до Інтернету, сертифіковані електронні цифрові підписи та використовують сертифіковану бухгалтерську програму з формування звітності «М.Е.Doc».

Бухгалтерською службою Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава» 19.07.2016 року було направлено до Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого ЄВ на загальнообовязкове державне соціальне страхування та в подальшому, цього ж числа було отримано повідомлення про отримання звітності та перевірку з ДФС: квитанція №1 від 19.07.2016 року та квитанція №2 від 19.07.2016 року (а.с.5-8).

Наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 року затверджено порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Цим Порядком передбачено можливість подання Звіту до фіскальних органів страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік у фіскальних органах в один із таких способів: зокрема, засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством (у разі подання Звіту в електронній формі він надсилається не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає граничний строк подання Звіту, передбачений Законом) /Розділ ІІ п.1 Порядку/.

Розділом І п.1 вищезгаданого Порядку визначено, що звіт в електронній формі (далі електронний звіт) це звіт, що сформований страхувальником і подається до фіскальних органів у порядку та за формою, визначеними цим Порядком, в електронній формі з використанням ЕЦП засобами електронного звязку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно пункту 2.2 розділу II Порядку, звіт до фіскальних органів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за місцем взяття на облік у фіскальних органах засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством (у разі подання Звіту в електронній формі він надсилається не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає граничний строк подання Звіту, передбачений Законом).

Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності, зокрема платниками єдиного внеску Звіту до органів доходів і зборів в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. №233 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за №320/15011.

Відповідно до частини 1 розділу II Інструкції, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Пунктом 7.4 частини 7 розділу III Інструкції встановлено, що перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДФС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДФС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

При цьому, відповідно до пункту 7.5 частини 7 розділу III Інструкції, підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДФС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДФС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, відповідно до пункту 7.6 частини 7 розділу III Інструкції, платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДФС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку.

Враховуючи отримання позивачем повідомлення про отримання звітності та перевірку з ДФС: квитанції №1 від 19.07.2016 року та квитанції №2 від 19.07.2016 року, а також відсутність вказівок в наданих квитанціях на помилки в надісланому позивачем звіті, колегія суддів зазначає, що позивачем доведено, що ним було своєчасно в електронній формі направлено звіт до Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та отримано підтвердження про його отримання та перевірку.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна надана до суду відповідачем копія квитанції №2 від 21.07.2016 року (а.с. 42 зворот), з якої вбачається про наявність вказівок Миргородської ОДПІ щодо необхідності позивачу виправити помилки в поданій звітності та повторно надіслати електронний документ.

При цьому, згідно пояснень відповідача, вказані обставини щодо існування двох різних квитанцій №2 могли мати місце внаслідок збою програмного забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 165-1 КУпАП відповідальність за несвоєчасне подання звітності щодо єдиного внеску на загально обовязкове державне соціальне страхування, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із правопорушень, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Між тим, контролюючим органом не було надано доказів обізнаності позивача про збій програмного забезпечення формування податкових документів та необхідність повторного подання податкової звітності з виправленням помилок.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення від 09 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн. за порушення порядку подання електронної звітності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

За вказаних обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.01.2017р. по справі № 541/2192/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2017 р.