Справа № 607/2449/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2017 Справа №607/2449/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого: Кунцьо С.В.,

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі, адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП

про: визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 575867 від 15 лютого 2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти №1 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП серії АР № 575867 від 15 лютого 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови гр. ОСОБА_1 15 лютого 2017 року о 14 год. 13 хв. керуючи автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Будного - Шептицького, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч із вул. Будного на вул. Шептицького, чим порушив вимоги п.9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною, та безпідставною оскільки зазначеним транспортним засобом він не керував.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, та зазначив, що в діях ОСОБА_1 вина відсутня, оскільки його довіритель 15 лютого 2017 року перебував у вказаному транспортному засобі, однак у якості пасажира а не водія, а відтак не міг порушити ПДР, тому просить позов задовольнити та скасувати постанову.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки він 15 лютого 2017 року о 14 год. 13 хв. керуючи автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Будного - Шептицького, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч із вул. Будного на вул. Шептицького, чим порушив вимоги п.9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Крім того, як доказ вчинення останнім правопорушення, є відеофіксація, яка додається до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 575867 від 15 лютого 2017 року о 14 год. 13 хв. керуючи автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Будного - Шептицького, не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч із вул. Будного на вул. Шептицького, чим порушив вимоги п.9.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається із оскаржуваної позивачем постанови серії АР № 575867 від 15.02.2017 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п.9.2 «б», за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, що передбачає відповідальність, зокрема за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи. Проте в порушення вимог норми вказаної статті КУпАП, поліцейські не встановивши дійних обставин справи, винесли постанову у якій вказали, що позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в м. Тернополі по вул. Будного - Шептицького, порушив правила дорожнього руху України, та таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Однак на думку суду вказані висновки відповідача є передчасними оскільки інспекторами не було з'ясовано інформацію - хто саме керував автомобілем вказаним у постанові на момент вчинення правопорушення.

Крім того, оглянувши у судовому засіданні відеофіксацію надану представником відповідача в якості доказу, вбачається, що факт порушення ПДР України водієм транспортного засобу «Форд Транзит» мав місце, а саме даний автомобіль при повороті ліворуч із вул. Будного на вул. Шептицького не ввімкнув лівий покажчик повороту, однак, на відео не зафіксовано хто саме перебував за кермом вказаного транспортного засобу на момент вчинення адміністративного правопорушення, при чому із відео вбачається що працівники поліції особисто не могли з точністю вказати хто із осіб які перебували у автомобілі, перебував за кермом. Відтак факти викладені інспектором у постанові серії АР № 575867 від 15.02.2017 року, щодо порушення ОСОБА_5 правил попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку не знайшли свого підтвердження, а тому і відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена стороною відповідача належними та допустимими доказами. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовано всіх обставин ічинення адміністративного правопорушення, не надано суду доказів, які підтверджують наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення. Судом не встановлено, на підставі яких даних інспектор поліції дійшов до висновку про факт керування автомобілем вказаним у постанові саме позивачем ОСОБА_1 та вчинення ним правопорушення, таким чином піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Аналізуючи вищенаведені факти, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому постанову серії АР №575867 від 15.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням штрафу слід скасувати, а справу направити на новий розгляд, частково задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 1, 6, 10, 11, 71, 159, 160-163, 167 КАС України, ст.ст. 122, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 575867 від 15.02.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Головуючий суддяС. В. Кунцьо