Справа № 200/18003/16-а(2а/200/688/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2017 рокусправа № 200/18003/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року

у справі №200/18003/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій щодо відмови у відмовлені з 01 червня 2015 року виплати пенсії за віком; зобовязання відновити виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 червня 2015 року по 15 вересня 2016 року включно, та виплатити за цей період призначену пенсію за віком.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та з 21 квітня 2010 року отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 до 16 вересня 2016 року працювала на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, з 16 вересня 2016 року, на підставі постанови Верховної Ради України, звільнена у відставку та отримує довічне утримання судді у відставці.

З 01 квітня 2015 року позивачу не виплачується пенсія за віком на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії.

Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, листом від 21 квітня 2016 року №Ч-08, відмовлено у поновленні виплати пенсії посилаючись на положення Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII та від 24 грудня 2015 року №911-VIII, якими передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, відповідно, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у поновленні виплати призначеної пенсії, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходили з того, що норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення втратили чинність з 01 червня 2015 року відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки не прийнятий закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року. ОСОБА_2 Верховною Радою України до 01 червня 2015 року не було прийнято відповідного Закону, позивачу скасовано пенсію згідно положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та у звязку із цим відновлюється виплата пенсії, призначена позивачу згідно положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.

Згідно з пунктом 5 Розділу III «Прикінцеві положення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до зазначених законів.

ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не скасовано, його положення (на час/період виникнення спірних відносин) не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року №21-948а16 та має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо посилання відповідача на те, що судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин шестимісячний строк звернення до суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивачем оскаржуються дії щодо відмови у відновленні виплати пенсії за віком, викладеної у листі Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 21 квітня 2016 року №Ч-08, то саме з 21 квітня 2016 року розпочався перебіг строку звернення до адміністративного суду, визначений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду дотримано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим