Справа № 818/330/17
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р. Справа №818/330/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/330/17 за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Путивльський райавтодор" ДП "Сумський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Путивльський райавтодор" ДП "Сумський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (далі по тексту - позивач, ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі філії "Путивльський райавтодор" ДП "Сумський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Конотопська ОДПІ), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем з податку на доходи фізичних осіб у сумі 123468,17 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що податковим органом була проведена перевірка, за результатами якої позивачу збільшено суми грошового зобовязання за платежем з податку на доходи фізичних осіб в сумі 136571,85 грн. штрафних санкцій, застосованих на підставі ст. 127 ПК України. Натомість, на переконання позивача, штрафна санкція мала бути застосована на підставі ст. 126 ПК України.

За твердженням позивача, ним двічі допущено несплату ПДФО при виплаті доходу в якості податкового агента, за що передбачена відповідальність відповідно ст. 127 ПК України. А тому штрафна санкція повинна нараховуватися у розмірі 50% від суми податку за жовтень 2012р. та 75% від суми податку за листопад 2012р., а саме 5525,73 грн. + 7577,95 грн. = 13103,68 грн. Таким чином, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.12.2014 підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем з податку на доходи фізичних осіб у сумі 123468,17 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.110-111) та зазначила, що за результатами перевірки встановлено, що позивачем не був сплачений до бюджету податок на доходи фізичних осіб, нарахований на оподатковуваний дохід за відповідні періоді, що є порушенням пп.168.1. п.168.1 ст.168 ПК України, а тому правомірно було застосовано штрафні санкції.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами Глухівської ОДПІ (правонаступником якої є відповідач) була проведена планова документальна виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №1185/18-04-22-014/24022963 від 05.12.2014 (а.с.22-25), в якому, серед іншого, зафіксовані порушення пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України).

На підставі вказаного акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем з податку на доходи фізичних осіб в сумі 136571,85 грн. штрафних санкцій, застосованих на підставі ст. 127 ПК України (а.с.21).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до визначення термінів, наведених у ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Філія «Путивльський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» виступає податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб і в розумінні статті 162 ПК України є одночасно платником податку на доходи фізичних осіб.

Так, п. 162.1 ст. 162 ПК України визначає, що платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1); фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (підпункт 162.1.2); податковий агент (підпункт 162.1.3).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету регламентує стаття 168 ПК України, пункт 168.1, якої передбачає порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Відповідно до п.п. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Для цілей цього розділу та п. 54.2 ст. 54 цього Кодексу під терміном «граничний термін сплати до бюджету податку» розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом (п.п. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Таким чином, філія «Путивльський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб, повинна сплачувати (перераховувати) податок до бюджету під час виплати заробітної плати працівникам, а у випадку нарахування заробітної плати, але її невиплати, повинна проводити перерахування податку до бюджету у строки встановлені ПК України для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу (строк сплати податкових зобов'язань, за якими податковий період складає один місяць обчислюється, виходячи з положень п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 та п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (п. 54.2 ст. 54 ПК України).

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Таким чином, положення ПК України чітко визначають момент узгодження грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету. У разі несплати сум узгоджених грошових зобов'язань у строки, встановленні податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

Відповідальність платників податків за податкові правопорушення регламентується главою 11 ПК України, яка серед іншого, передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків (ст. 126 ПК України) та за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати (ст. 127 ПК України).

Відповідно до ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку стати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказане правопорушення полягає у виконанні платником податків обов'язку щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання після закінчення встановлених ПК України строків їх сплати, тобто таке порушення може мати місце, якщо контролюючий орган встановить, що платник податків сплатив узгоджене грошове зобов'язання, але несвоєчасно.

Згідно зі ст. 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час витати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або статі до бюджету.

Відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 127 ПК України, може наставати у разі, коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника, тобто взагалі відсутній факт виконання вказаних обов'язків платником податків (податковим агентом). В такому випадку контролюючий орган за результатами перевірки визначає суму грошового зобов'язання платнику податків та застосовує штраф у розмірі 25 або 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

У спірному випадку філією «Путивльський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» допущено порушення податкового законодавства в частині несплати суми узгодженого грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, що відповідає складу правопорушення, передбаченому ст. 126 ПК України.

Натомість, відповідач при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення визначено розмір штрафу на підставі ст. 127 ПК України, тобто за ненарахування, неутримання та/або несплату податку на доходи фізичних осіб взагалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

22.03.2016 судовою палатою в адміністративних справах Верховного суду України винесена постанова, якою зроблене розмежування щодо обставин застосування ст. 126 та ст. 127 ПК України та, нарешті, поставлено крапку у різноманітних тлумаченнях правозастосування.

Згідно постанови, положення статті 126 ПК щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність стати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої стати.

Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК.

Статтею 127 ПК встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час витати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент витати доходу.

Зазначена правова позиція також відображена в постанові Верховного суду України від 10.11.2015.

Дійсно, позивач двічі допустив несплату податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходу в якості податкового агента, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 127 ПК України.

03.01.2013 позивачем виплачувався дохід за жовтень 2012р. Податок на доходи фізичних осіб було сплачено 22.01.2013 в сумі 11051,46 грн.

04.01.2013 позивачем виплачувався дохід за листопад 2012р. Податок на доходи фізичних осіб було сплачено 25.01.2013 та 12.02.2013 у сумі 10103,93 грн.

Штрафна санкція повинна нараховуватися у розмірі 50% від суми податку за жовтень та 75% від суми податку за листопад, а саме: 5525,73 грн. + 7577,95 грн. = 13103,68 грн.

Таким чином, податковим органом неправомірно застосовані до позивача штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 123468,17 грн. (136571,85 - 13103,68).

З огляду на викладені вище обставини, податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобовязання зі сплати штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 123468,17 грн.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2028,82 грн. за платіжними дорученнями №256 від 05.01.2017 та №359 від 07.03.2017 (а.с.3,4).

Таким чином, сума судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, складає 1852,02 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Путивльський райавтодор" ДП "Сумський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем з податку на доходи фізичних осіб у сумі 123468,17 грн.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Путивльський райавтодор" ДП "Сумський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" () з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області () витрати зі сплати судового збору в сумі 1852,02 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 18.04.2017 року.