Справа № 826/14711/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2017 року № 826/14711/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1/позивач) із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві/відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником податку на додану вартість з 17.06.2016 р.;

- зобов'язати відповідача внести до Реєстру платників податку на додану вартість правильну інформацію про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником податку на додану вартість з 01.07.2016 р.

При цьому, свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв'язку із допущеною помилкою ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві всупереч встановлених податковим законодавством вимог включено ФОП ОСОБА_1 до Реєстру платників податку на додану вартість з « 17.06.2016 р.», а не з бажаної дати « 01.07.2016 р.», зазначеної у реєстраційній заяві за формою №1-ПДВ, що, у свою чергу, може призвести до негативних наслідків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити із підстав, викладених в адміністративному позові.

Поряд із цим, у судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про дату, час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений у передбаченому ст.33 та ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) порядку, інформації про причини неявки або клопотання про перенесення дати судового розгляду до суду не надавав, як і не подавав письмових заперечень проти адміністративного позову.

Враховуючи відсутність перешкод для судового розгляду справи та потреби заслухати свідків чи експерта, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України судом було вирішено подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні на підставі наявних у ній документів.

Розглянувши надані матеріали та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований 11.11.2015 р. Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією та з 11.11.2016 р. перебуває на податковому обліку у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

При цьому, враховуючи застосування спрощеної системи оподаткування, ФОП ОСОБА_1 з 11.11.2015 р. був зареєстрований як платник єдиного податку 3-ї групи за обраною ним ставкою 5% доходу та 01.07.2016 р. виключений з Реєстру платників єдиного податку.

Разом із тим, у зв'язку із необхідністю переходу із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку на додану вартість (надалі - ПДВ), на сплату інших визначених Податковим кодексом України податків і зборів, 14.06.2016 р. ФОП ОСОБА_1 подав до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві реєстраційну заяву платника ПДВ за формою №1-ПДВ (надалі - Заява за ф.№1-ПДВ) із зазначенням у ній бажаної дати реєстрації як платника « 01.07.2016 р.».

Проте, за результатами розгляду вказаної вище реєстраційної заяви контролюючим органом внесено до Реєстру платників ПДВ запис про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника податку з « 17.06.2016 р.», а не з бажаного (запланованого) дня реєстрації, зазначеного у Заяві за ф.№1-ПДВ, про що свідчить наявний у справі витяг №204 від 08.07.2016 р. з даного Реєстру.

Згідно із цим, з метою виправлення внесеної ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві до Реєстру платників ПДВ дати реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника податку на бажану дату « 01.07.2016 р.» останній 24.06.2016 р. подав до контролюючого органу одночасно заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ за ф.№3-ПДВ та повторну реєстраційну заяву платника ПДВ за ф.№1-ПДВ.

Однак, як зазначає позивач, ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в усній формі повідомлено про відмову в анулюванні та новій реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з « 01.07.2016 р.», оскільки його вже зареєстровано як платника ПДВ за попередньо поданою Заявою за ф.№1-ПДВ.

Разом із тим, 02.07.2016 р. позивач звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві зі скаргою на дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з помилкової дати. За результатом розгляду даної скарги контролюючим органом була надана відповідь №4914/В/26-15-08-01-23 від 29.07.2016 р. про направлення до ДФС України, що здійснює формування та ведення відповідного Реєстру, листа за №6820/8/26-15-08-01-19 від 20.07.2016 р. з метою вирішення питання щодо коригування в Реєстрі платників ПДВ дати реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з 01.07.2016 р.

У той же час, 04.08.2016 р. ФОП ОСОБА_1 подав скаргу до ДФС України, у відповідь на яку отримав лист №9289/13/99-99-08-02-01-14 від 02.09.2016 р. із повідомленням скаржника про те, що коригування у Реєстрі платників ПДВ проводяться одночасно із перереєстрацією платника ПДВ, для чого такий платник має подати до контролюючого органу за місцем обліку додаткову реєстраційну заяву із позначкою «Перереєстрація у зв'язку із помилками (невідповідностями)» разом із доданою до неї згодою на проведення необхідних змін. Також у відповіді ДФС України зазначається про притягнення наказом ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18.08.2016 р. посадової особи контролюючого органу до відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків.

Окрім того, керуючись вказівками ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України, своїм листом №10719/В/26-57-08-01 від 17.08.2016 р., ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві також повідомила ФОП ОСОБА_1 про аналогічний порядок проведення відповідних змін у Реєстрі платників ПДВ та запропонувала позивачу подати нову реєстраційну заяву платника ПДВ з усіма достовірними даними.

У свою чергу, не погоджуючись із діями відповідача щодо внесення у Реєстр платників ПДВ невірної дати реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ та нездійснення коригувань на зазначену у Заяві за ф.№1-ПДВ бажану дату, позивач оскаржив такі дії у судовому порядку.

Разом із тим, з'ясувавши всі фактичні обставини у справі та дослідивши надані на їх підтвердження докази, суд, вирішуючи спір по суті, керується наступним.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У свою чергу, відповідно до пп.191.1.7-191.1.9 п.191.1 ст.191 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) контролюючі органи виконують такі функції, зокрема: реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, Єдиний банк даних про платників податків-юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи.

При цьому, за вимогами пп.21.1.1-21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Поряд із цим, загальні положення ст.63 ПК України щодо обліку платників податків передбачають, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

З метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об'єктами оподаткування і об'єктами, пов'язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв'язку з якими у платника податків виникають обов'язки щодо сплати податків та зборів. Такі об'єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

У той же час, контролюючі органи забезпечують достовірність даних про платників податків в Єдиному банку даних про платників податків-юридичних осіб та Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, реєстрі платників податку на додану вартість, реєстрі неприбуткових організацій та інших реєстрах, що формуються та ведуться контролюючими органами згідно з цим Кодексом, їх захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних.

Так, порядок реєстрації особи як платника ПДВ регулюється ст.ст.180-183 розділу V ПК України та регламентується Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. №1130 й зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 р. за №1456/26233 (надалі - Положення №1130).

Разом із тим, згідно із п.2.3 та п.2.6 Положення №1130 формування та ведення Реєстру платників ПДВ здійснює Державна фіскальна служба України. Контролюючі органи забезпечують достовірність даних про платників податків у Реєстрі, їх захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних.

Державні податкові інспекції здійснюють: приймання заяв, контроль за повнотою даних щодо відповідності нормативним документам; обробку даних заяв та документів щодо реєстрації (у тому числі як суб'єкта спеціального режиму оподаткування), перереєстрації, анулювання реєстрації платників ПДВ, виключення із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; реєстрацію (у тому числі як суб'єкта спеціального режиму оподаткування), перереєстрацію, анулювання реєстрації платників ПДВ, виключення із реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; формування і надання витягів з Реєстру; підготовку та обробку документів щодо відміни анулювання реєстрації; моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру.

Таким чином, податковим законодавством встановлено обов'язок забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень, зокрема, забезпечувати достовірність даних про платників податків у Реєстрі платників ПДВ та здійснювати приймання заяв, контроль за повнотою даних щодо відповідності нормативним документам, а також здійснювати обробку даних заяв і документів щодо реєстрації платників ПДВ та безпосередньо саму реєстрацію.

Реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора. Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру згідно з розділом V цього Положення (п.3.1 Положення №1130).

У той же час, відповідно до пп.1 та пп.2 п.180.1 ст.180 ПК України для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному ст.183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

При цьому, згідно із п.3.2 Положення №1130 платниками ПДВ можуть бути зареєстровані будь-які особи, визначені у п.1.4 Положення №1130 та у пп.14.1.139 п.14.1 ст.14 ПК України, зокрема, фізична особа-підприємець, яка: або є платником податків і зборів, встановлених Кодексом, крім єдиного податку/або є платником єдиного податку за ставкою, що передбачає сплату податку на додану вартість/або є платником єдиного податку за ставкою, що передбачає включення податку на додану вартість до складу єдиного податку, і добровільно переходить у встановленому Кодексом порядку на сплату єдиного податку за ставкою, що передбачає сплату податку на додану вартість.

Вимоги щодо обов'язкової та добровільної реєстрації особи як платника ПДВ передбачені у ст.181 та 182 ПК України.

Так, п.181.1 ст.181 ПК України встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої-третьої групи.

Між тим, у відповідності до п.182.1 ст.182 ПК України якщо особа, яка відповідно до п.181.1 ст.181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Поряд із цим, згідно із п.183.1 та п.183.2 ПК України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у ст.181 цього Кодексу.

У разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним пп.6 п.180.1 ст.180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається згідно з п.183.7 цієї статті не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і складання податкових накладних (п.183.3 ст.183 ПК України). При цьому за вимогами п.183.5 ст.183 ПК України особи, зазначені у п.183.3 цієї статті, можуть навести у заяві бажаний (запланований) день реєстрації як платника податку, що відповідає даті початку податкового періоду (календарний місяць), з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на виписку податкових накладних.

Водночас, відповідно до п.183.4 ст.183 ПК України у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним п.181.1 ст.181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним п.182.1 ст.182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений п.183.3 цієї статті.

Згідно із п.183.7 ст.183 ПК України заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. У реєстраційній заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку.

Відповідно до пункту 183.14 статті 183 Податкового кодексу України форми реєстраційної заяви, заяви про анулювання реєстрації, а також положення про реєстрацію платників податку затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У той же час, у п.3.5 Положення №1130 встановлено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника ПДВ, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою №1-ПДВ (додаток 1).

Разом із тим, суд звертає увагу, що у відповідності до п.3.6 Положення №1130 у разі обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, зміни ставки єдиного податку або відмови від спрощеної системи оподаткування особа реєструється платником ПДВ у порядку, визначеному Кодексом, та за загальними правилами, встановленими цим Положенням. Реєстрація таких осіб здійснюється не раніше дати зміни системи оподаткування з урахуванням положень ст.293 розділу XIV Кодексу, якими встановлюються ставки єдиного податку для платників третьої групи, що передбачають сплату податку на додану вартість та не передбачають сплати цього податку. Реєстраційна заява у разі переходу осіб зі спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати ПДВ, на сплату інших податків і зборів, установлених Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV Кодексу, подається з урахуванням таких особливостей:

- не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, установлених Кодексом, якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним п.181.1 ст.181 розділу V Кодексу, при яких реєстрація платниками ПДВ є обов'язковою;

- не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками ПДВ та матимуть право на податковий кредит і складання податкових накладних, якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним п.182.1 ст.182 розділу V Кодексу, та вважають за доцільне добровільно зареєструватись як платники ПДВ.

Окрім того, п.3.7 Положення №1130 передбачено, що особи, зазначені у п.183.3 ст.183 розділу V Кодексу (пп.«б» пп.2 п.3.5 цього розділу), можуть навести у заяві бажаний (запланований) день реєстрації як платника ПДВ, що відповідає даті початку податкового періоду (календарний місяць), з якого такі особи вважатимуться платниками ПДВ та матимуть право на складання податкових накладних. Якщо протягом строку від подання реєстраційної заяви до бажаного дня реєстрації в особи виникнуть обставини або операції, у зв'язку з якими реєстрація платником ПДВ є обов'язковою згідно з п.181.1 ст.181 розділу V Кодексу (п.3.3 цього розділу), така особа зобов'язана подати повторну реєстраційну заяву у строки, визначені п.183.2 ст.183 розділу V Кодексу (пп.«а» пп.2 п.3.5 цього розділу). У цьому разі реєстрація платника ПДВ з бажаного дня реєстрації анулюється та проводиться реєстрація платника ПДВ у загальному порядку згідно з цим Положенням.

Якщо особа, яка переходить на сплату інших податків і зборів, встановлених Кодексом, зі спрощеної системи оподаткування, подала до контролюючого органу реєстраційну заяву без зазначення бажаного дня реєстрації й останній день строку у 3 робочих дні від дня отримання реєстраційної заяви передує даті переходу такої особи на загальну систему оподаткування, то датою реєстрації такої особи платником ПДВ визначається перший день переходу такої особи на загальну систему оподаткування. Якщо особа зазначила у реєстраційній заяві бажаний день реєстрації та такий день визначений згідно з цим пунктом, то дата реєстрації такої особи відповідає бажаному дню реєстрації, зазначеному у реєстраційній заяві.

При реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку-юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру (п.3.8 Положення №1130).

У свою чергу, за вимогами п.183.8 ст.183 ПК України контролюючий орган відмовляє в реєстрації особи як платника податку, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа або не відповідає вимогам, визначеним ст.180, п.181.1 ст.181, п.182.1 ст.182 та п.183.7 ст.183 цього Кодексу, або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно із ст.184 цього Кодексу, а також якщо при поданні реєстраційної заяви чи визначенні бажаного (запланованого) дня реєстрації не дотримано порядок та строки (терміни), встановлені п.п.183.1, 183.3-183.7 цієї статті.

При цьому, як вказано у п.183.9 ст.183 ПК України та п.3.11 Положення №1130, у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника податку контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви до контролюючого органу внести до реєстру платників податку запис про реєстрацію такої особи як платника податку:

- з бажаного (запланованого) дня реєстрації, зазначеного у реєстраційній заяві, що відповідає даті початку податкового періоду (календарного місяця), з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на виписку податкових накладних, у разі добровільної реєстрації особи як платника податку;

- з першого числа календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому п.183.4, що відповідають вимогам, визначеним п.181.1 ст.181 цього Кодексу, якщо перше число календарного місяця, з якого здійснюється перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви не настало;

- з дня внесення запису до реєстру платників податку у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку або у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому п.183.4, що відповідають вимогам, визначеним п.181.1 ст.181 цього Кодексу, якщо перше число календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви настало.

Датою реєстрації особи платником ПДВ, яка вноситься до Реєстру, є дата, що відповідає даті, визначеній у п.3.11 цього розділу (п.3.12 Положення №1130).

Таким чином, якщо в особи, що переходить із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування, на дату такого переходу загальна сума від здійснення операцій із постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню ПДВ, протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищувала 1 млн. грн. (у тому числі включаючи період перебування на спрощеній системі оподаткування), така особа повинна не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на загальну систему оподаткування, подати до контролюючого органу реєстраційну заяву та відповідно зареєструватись як платник ПДВ.

Якщо немає підстав для відмови у реєстрації особи платником ПДВ, контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви внести до Реєстру платників ПДВ запис про реєстрацію такої особи як платника ПДВ. При цьому дата реєстрації особи платником ПДВ залежить від того, на яку дату було подано реєстраційну заяву, та в будь-якому разі реєстрація таких осіб здійснюється не раніше дати зміни системи оподаткування, а саме:

1) якщо реєстраційну заяву подано до першого числа календарного місяця, з якого здійснюється перехід на загальну систему оподаткування, особа стає платником ПДВ з першого числа календарного місяця, в якому здійснено такий перехід;

2) якщо реєстраційну заяву подано після першого числа календарного місяця, з якого відбувається перехід на загальну систему оподаткування, особа вважається платником ПДВ з дня внесення запису до Реєстру платників ПДВ.

Також особа може вказати у заяві бажаний (запланований) день реєстрації платником ПДВ, який відповідає даті початку податкового періоду (календарний місяць), з якого така особа вважатиметься платником ПДВ та матиме право на складання податкових накладних (п. 183.5 ПКУ, п. 3.7 Положення № 1130). Тоді особа вважатиметься платником ПДВ із зазначеного в заяві бажаного (запланованого) дня реєстрації. При цьому бажаною датою реєстрації має бути перше число календарного місяця (п. 3.11 Положення № 1130).

У той же час, п.3.7 Положення №1130 зазначені особливі строки для проведення реєстрації, коли особа, яка переходить зі спрощеної системи оподаткування на загальну, подала реєстраційну заяву без зазначення бажаного дня реєстрації та останній день строку у 3 робочих дні від дня отримання реєстраційної заяви передує даті переходу такої особи на загальну систему оподаткування, то датою реєстрації такої особи платником ПДВ визначається перший день переходу такої особи на загальну систему оподаткування. Якщо особа зазначила у реєстраційній заяві бажаний день реєстрації та такий день визначений згідно із цим пунктом, то дата реєстрації такої особи відповідає бажаному дню реєстрації, зазначеному у реєстраційній заяві.

Поряд із цим, під час судового розгляду справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у зв'язку із перевищенням встановленого обсягу доходу для платників єдиного податку 3-ї групи був зобов'язаний з 01.07.2016 р. перейти із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати ПДВ, на сплату інших податків і зборів, встановлених ПК України, а тому, враховуючи його відповідність визначеним п.181.1 ст.181 ПК України вимогам, 14.06.2016 р. звернувся до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві із Заявою за ф.№1-ПДВ, в якій зазначив відповідні підстави для реєстрації його як платника податку та вказав бажану дату реєстрації « 01.07.2016 р.».

Отже, оскільки день отримання контролюючим органом Заяви за ф.№1-ПДВ передує даті переходу позивача на загальну систему оподаткування, а зазначена у ній бажана дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті зміни системи оподаткування, у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника податку відповідач був зобов'язаний протягом 3 робочих днів після надходження такої реєстраційної заяви до контролюючого органу внести до Реєстру платників ПДВ запис про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника податку саме за бажаним днем реєстрації - « 01.07.2016 р.», що є датою відмови від спрощеної системи оподаткування.

Проте, як вбачається з наданого позивачем витягу з Реєстру платників ПДВ №204 від 08.07.2016 р., ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві внесено до Реєстру платників ПДВ запис про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з « 17.06.2016 р.», а не з бажаного (запланованого) дня реєстрації « 01.07.2016 р.», зазначеного у Заяві за ф.№1-ПДВ, тобто всупереч встановленим ст.183 ПК України та Положенням №1130 вимогам реєстрація позивача проведена відповідачем раніше фактичної дати переходу зі спрощеної на загальну систему оподаткування, що свідчить про помилковість та недостовірність внесених відповідачем до Реєстру реєстраційних даних платника.

Окрім того, про підтвердження недостовірності внесених ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві реєстраційних даних ФОП ОСОБА_1 у записах Реєстру платників ПДВ та притягнення посадової особи контролюючого органу до відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків також зазначено у письмових відповідях ГУ ДФС у м. Києві №4914/В/26-15-08-01-23 від 29.07.2016 р. та ДФС України №9289/13/99-99-08-02-01-14 від 02.09.2016 р., наданих позивачу після з'ясовування причини та обставини, за яких виникли такі розбіжності.

З огляду на вищевикладені обставини, оскільки Заяву за ф.№1-ПДВ Позивачем подано до першого числа календарного місяця, з якого здійснюється перехід на загальну систему оподаткування, та підстав для відмови у реєстрації останнього платником ПДВ у відповідача не було, контролюючий орган зобов'язаний був зареєструвати ФОП ОСОБА_1 з першого числа календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів - у визначений платником у даній Заяві бажаний день « 01.07.2016 р.», що, у свою чергу, відповідає даті початку податкового періоду (календарний місяць), з якого така особа вважатиметься платником ПДВ, а тому суд вважає протиправними дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 з 17.06.2016 р. та задовольняє позовні вимоги у цій частині.

Разом із тим, щодо позовної вимоги ФОП ОСОБА_1 зобов'язати відповідача внести до Реєстру платників ПДВ правильну інформацію про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з 01.07.2016 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.183.15 ст.183 ПК України у разі зміни даних про платника податку, які стосуються податкового номера та/або найменування (прізвища, імені та по батькові), та/або місцезнаходження (місця проживання) платника податку, а також встановлення розбіжностей чи помилок у записах реєстру платників податку платник податку подає відповідно до п.183.7 цієї статті заяву протягом 10 робочих днів, що настають за днем, коли змінилися дані про платника податку або виникли інші підстави для перереєстрації. Перереєстрація платника податку здійснюється з дотриманням правил та у строки, визначені цією статтею для реєстрації платників податку, шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників податку.

При цьому, згідно із п.4.2 Положення №1130 для перереєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву з позначкою «Перереєстрація». У реєстраційній заяві платник ПДВ зазначає дані станом на дату заповнення заяви, у тому числі критерії, за якими станом на дату заповнення заяви особа відповідає статусу платника ПДВ згідно з розділом V Кодексу. У разі перереєстрації дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою перереєстрації є останній день строку у 3 робочих дні від дня отримання додаткової реєстраційної заяви з позначкою «Перереєстрація». За бажанням та згідно із заявою платника ПДВ датою перереєстрації може бути встановлено день до закінчення строку у 3 робочих дні від дня отримання додаткової реєстраційної заяви з позначкою «Перереєстрація». При цьому дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, а датою перереєстрації є бажана дата перереєстрації платником ПДВ.

Окрім того, п.4.4 Положення №1130 передбачено, що у разі встановлення розбіжностей у записах Реєстру або невідповідності внесених до Реєстру даних відомостям Єдиного державного реєстру (крім випадків, визначених пунктом 4.1 цього розділу), наявності неправильних записів або помилок у записах Реєстру контролюючий орган за основним місцем обліку платника ПДВ з'ясовує причини та обставини, за яких виникли такі розбіжності. У разі підтвердження недостовірності даних контролюючий орган інформує про виявлені розбіжності платника ПДВ та Державну фіскальну службу України. Відповідні коригування у Реєстрі проводяться одночасно із перереєстрацією платника ПДВ. Для цього платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву з позначкою «Перереєстрація у зв'язку із помилками (невідповідностями)» та додаток до реєстраційної заяви - згоду на проведення відповідних змін із зазначенням їх суті. При цьому датою перереєстрації є останній день строку у 3 робочих дні від дня отримання реєстраційної заяви.

Таким чином, у разі встановлення та підтвердження розбіжностей у записах Реєстру платників або невідповідності внесених до Реєстру даних відомостям Єдиного державного реєстру (крім випадків, визначених пунктом 4.1 цього розділу), наявності неправильних записів або помилок у записах Реєстру платник ПДВ подає до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку, додаткову реєстраційну заяву з позначкою «Перереєстрація у зв'язку із помилками (невідповідностями)» разом із згодою на проведення необхідних змін. При цьому, у разі здійснення перереєстрації дата самої реєстрації платником ПДВ не змінюється.

За таких умов, у даному випадку контролюючий орган помилково тлумачить приписи п.4.4 Положення №1130 як належний спосіб коригування внесених ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві до Реєстру платників ПДВ недостовірних реєстраційних даних ФОП ОСОБА_1, оскільки невірна дата реєстрації « 17.06.2016 р.» платником ПДВ у разі здійснення перереєстрації залишиться незмінною, а тому суд погоджується із посиланнями позивача на те, що запропонований у письмових відповідях контролюючого органу порядок коригування не виправить допущену відповідачем помилку у записах Реєстру платників ПДВ, у зв'язку із чим, враховуючи відсутність у Положенні №1130 правової норми, яка б врегульовувала питання щодо коригування дати реєстрації ФОП ОСОБА_1, що відбулась із порушенням визначеного податковим законодавством порядку, та внесення до Реєстру правильної інформації про реєстрацію останнього платником ПДВ з « 01.07.2016 р.», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної позовної вимоги.

У той же час, за вимогами пп.«е» п.184.1 ст.184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у пп.«б»-«з» п.184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. Анулювання реєстрації здійснюється на дату: подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації; зазначену в судовому рішенні (п.184.2 ст.184 ПК України).

Відповідно до п.184.5 ст.184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Згідно із п.184.10 ст.184 ПК України про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Поряд із цим, п.5.5 Положення №1130 передбачено, що анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» п.184.1 ст.184 розділу V ПК України. Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: судове рішення про анулювання (скасування, визнання недійсною) податкової реєстрації, про звільнення від сплати податку на додану вартість (підстава - пп.«е» п.184.1 ст.184 розділу V Кодексу).

При цьому, суд звертає увагу на п.3.13 Положення №1130, у якому встановлено, що при визначенні дати реєстрації особи, яка повторно реєструється платником ПДВ, не враховуються періоди попередніх реєстрацій, які були анульовані. Датою податкової реєстрації такого платника ПДВ є дата його нової реєстрації незалежно від строку, що пройшов від дня анулювання попередньої податкової реєстрації такої особи до дня подання заяви про повторну податкову реєстрацію.

Таким чином, з метою повного та належного захисту прав та інтересів позивача, враховуючи протиправність дій відповідача щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ невірною датою « 17.06.2016 р.» та беручи до уваги, що позивач позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність належним чином, обраховувати та сплачувати обов'язкові платежі тощо, у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України суд приходить до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та приймає рішення про визнання недійсною реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ з 17.06.2016 р., а також про зобов'язання ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснити реєстрацію позивача як платника ПДВ з першого числа календарного місяця, в якому здійснено перехід на загальну систему оподаткування, тобто з 01.07.2016 р.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, за вимогами ч.4 та ч.6 ст.71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У той же час, положення ст.159 КАС України передбачають, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, із системного аналізу викладених вище норм та з'ясованих судом на підставі наданих сторонами доказів обставин вбачається, що позов ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

Окрім того, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у відповідності до ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З урахуванням наведеного, керуючись положеннями ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) платником податку на додану вартість з 17.06.2016 р.

Скасувати реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) платником податку на додану вартість з 17.06.2016 р.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві здійснити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) платником податку на додану вартість з 01.07.2016 р.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) понесені ним судові витрати у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві ().

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Є.В. Аблов