Справа № 757/4345/17-а
Суддя: Васильєва Н. П.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4345/17-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Захарчишиній В.С.,

роглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об,єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов,язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з адміністративним позовом та просила визнати протиправними дії та рішення Центрального об,єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 17 січня 2017 року номер 2231/09 щодо відмови їй у перерахунку пенсії за вислугу років без обмеження максимального розміру на підставі довідки прокуратури Київської області від 08 грудня 2016 року номер 18/709 та зобов,язати відповідача здійснити з 01 лютого 2016 року перерахунок її пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» /в редакції на час призначення та перерахунку пенсії/ у розмірі 90 відсотків від розміру її місячної заробітної плати, зазначеній у довідці прокуратури міста Києва від 08 рудня 2016 року номер 18/709 та виплатити різницю за минулий час. Позивач посилалась на таке: в грудні 1996 року відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року номер 1789-ХП Шевченківським районним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві їй була призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90 відсотків від розміру її місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов,язкове державне пенсійне страхування. Постановою КМ України від 11 грудня 2015 року номер 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року посадові оклади працівників органів прокуратури підвищено на 25 відсотків. 26 грудня 2016 року вона звернулася до управління Шевченківського району Центрального об,єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії без обмежень максимального розміру відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» /в редакції на час призначення та перерахування пенсії/ в розмірі 90відсотків від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури міста Києва від 08 грудня 2016 року номер 18/709, долученої до її заяви. В листі - відповіді відповідача від 16 січня 2017 року номер 2231/09 зазначено, що відсутні підстави для проведення перерахунку її пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року за номером 213 - УШ у зв,язку з прийняттям Закону України щодо призначення всіх пенсій, в тому числі і спеціальних, на загальних підставах, норми пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 червня 2016 року втратили чинність. Зазначено, що скасований порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Позивач вважає такі дії незаконними та просила задовольнити її позовні вимоги. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача до судового засідання не з,явився, заперечував проти позову, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: в грудні 1996 року відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року номер 1789-ХП Шевченківським районним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві їй була призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90 відсотків від розміру її місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов,язкове державне пенсійне страхування. Постановою КМ України від 11 грудня 2015 року номер 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01 грудня 2015 року посадові оклади працівників органів прокуратури підвищено на 25 відсотків. 26 грудня 2016 року вона звернулася до управління Шевченківського району Центрального об,єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії без обмежень максимального розміру відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» /в редакції на час призначення та перерахування пенсії/ в розмірі 90відсотків від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури міста Києва від 08 грудня 2016 року номер 18/709, долученої до її заяви. В листі - відповіді відповідача від 16 січня 2017 року номер 2231/09 зазначено, що відсутні підстави для проведення перерахунку її пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року за номером 213 - УШ у зв,язку з прийняттям Закону України щодо призначення всіх пенсій, в тому числі і спеціальних, на загальних підставах, норми пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 червня 2016 року втратили чинність. Зазначено, що скасований порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб,єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач перебуває на обліку в Центральному об,єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року номер 1789/ХП. У відповідності до довідки прокуратури міста Києва номер 18/709 від 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 дійсно працювала в прокуратурі міста Києва на посаді старшого прокурора, радник юстиції. Заробітна плата станом на 01 грудня 2015 року згідно постанови КМ України номер 1013 від 09 грудня 2015 року складає: посадовий оклад 2083,00 гривень; класний чин 130,00 гривень; вислуга років 25% - 553,25 гривень. Інші доплати та надбавки, які передбачені чинним законодавством: особливо - важливе завдання 1936,38 гривень; премія - 4420,47 гривень; матеріальна допомога на оздоровлення /1/12/ 391,89 гривень; матеріальна допомога на ви рішення соціально-побутових питань /1/12/ - 391,89 гривень. Всього 9906,88 гривень. Сума заробітної плати в межах максимального для перерахунку пенсії складає 9906,88 гривень. Згідно листа Центрального об,єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві від 16 січня 2017 року номер 2231/09 позивачці відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року номер 213-УШ, оскільки з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, в тому числі Закону України «Про прокуратуру». Пенсії за цим Законом не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. У відповідності до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» / в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії за вислугу років/, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, в тому числі зі стажем на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної /чинної/ заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на два відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного /чинного/ заробітку. У відповідності до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення /перерахунок/ пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» /В редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці/, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв,язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. 15 липня 2015 року набрав чинності Закону України від 14 жовтня 2014 року номер 1697-УП «Про прокуратуру», відповідно до пп. 1 п.3 розділу ХП «Прикінцеві положення» якого норми Закону України від 05 листопада 1991 року номер 1789-ХП «Про прокуратуру «, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність. Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивачки до пенсійного органу врегульовано ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року номер 1697-УП «Про прокуратуру», за правилами ч.20 якої умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України. КМ України на виконання вимог наведеної норми не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Таким чином, станом на момент призначення позивачці пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Разом з тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій повинні були визначені Кабінетом Міністрів України. Відсутність затверджених КМ України порядку та умов перерахунку призначених пенсій не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії. Крім того, слід враховувати, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадян на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особі застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах номер 21-348а13 та номер 21-420а13. Право на перерахунок пенсії надано позивачці з м моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це суперечило б ст. 22 Конституції України, яка є прямою нормою дії. У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом,якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов,язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання , якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя, наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування. З викладеного існує висновок, що бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у Конституції та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу. У відповідності до Рішення Конституційного Суду України номер 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України /справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів/ зазначив. що за загальновизнаним принципом права та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Вказаний принцип закріплений ст. 58 Конституції України, відповідно до якої ді. нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той чи інший нормативно-правовий акт, під час дії якої вони настали або мали місце. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року номер 9 , відповідно до статті 8 Конституції України визначається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Конституційним Судом України в рішеннях від 06 липня 1999 року номер 8-рп/99, від 20 березня 2002 року номер 5-рп/2002, від 11 жовтня 20095 року номер 8-рп/2005 сформовано чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, тощо. У рішенні Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року номер 5-рп/2002 зазначено, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов,язана з ризиком для життя і здоров,я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України номер 10-рп/2008 , однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України номер 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, відповідно до якого конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - їх офіційна /юридична або фактична/ ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливість людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена. З наведеного вбачається. що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, відповідно до п.2 розділу 11 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2ц011 року номер 3668-У1 передбачено, що обмеження пенсії /щомісячного довічного грошового утримання/ максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія /щомісячне довічне грошове утриманняч/ призначена до набрання чинності цим Законом. Посилаючись на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачки, відповідач посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 0 2 березня 2015 року номер 213-УП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з яким у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України»; «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування»; «Про дипломатичну службу»; Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України». Таким чином, положення зазначеної правової норми поширюється виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не її перерахунку.

Таким чином, враховуючи все наведене, суд приходить до висновку, що право позивачки на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права с становить суть взятих на себе державною Україна зобов,язань. Згідно з пп.3 п.1 постанови КМ України номер 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено на 25% посадові оклади керівників, спеціалістів, службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою КМ України номер 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Таким чином, суд приходить до висновку, що порушені права позивачки підлягають поновленню шляхом зобов,язання відповідача перерахувати та виплатити перераховану пенсію з 01 січня 2017 року, оскільки позивачка звернулася з заявою про перерахунок пенсії 27 грудня 2016 року, таким чином, пенсія має бути перерахована з дня звернення позивача з заявою про перерахування пенсії - з 01 січня 2017 року, а не з 01 лютого 2016 року, як зазначає позивач. Оскільки позивач звернулася до пенсійного фонду з заявою про перерахування пенсії після 15 числа поточного року, то саме з 01 числа наступного місяця пенсія підлягає перерахуванню незалежно від дати видачі довідки та строку збільшення розміру заробітної плати. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст.ст. 1,3, ч.2 ст.6, ст.8, ч.2 ст.19, ст.ст. 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державною даного права є виконання прийнятих на себе зобов,язань, виходячи з положень принципу верховенства права у відповідності до ст. 8 Конституції України.

На підставі ст.ст. 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» /зі змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12 липня 2001 року номер 1789-ХП/, керуючись ст.ст. 6-9, 11, 69, 71, 88, 159, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об,єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов,язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії та рішення Центрального об,єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 17 січня 2017 року номер 2231/09 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років без обмежень максимального розміру на підставі довідки, виданої прокуратурою міста Києва номер 18/709 від 08 грудня 2016 року.

Зобов,язати Центральне об,єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки прокуратури міста Києва від 08 грудня 2016 року номер 18/709, виходячи з розрахунку 90% із середнього заробітку, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01 січня 2017 року.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набуває чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя