Справа № 814/1814/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1814/16

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області та Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування рішення та податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ГУ ДФС у Миколаївській області) та Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 14 березня 2016 року № 000023/04-40 та податкової вимоги від 8 липня 2016 року № 818-17.

В обґрунтування позову зазначалось, що оскарженим рішенням ГУ ДФС у Миколаївській області від 14 березня 2016 року за № 000023/04-40 до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції на суму 17000 грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Крім того, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області складено податкову вимогу про сплату боргу від 8 липня 2016 року за № 818-17 на суму 17000 грн.. За результатами адміністративного оскарження названі рішення та податкову вимогу залишено без змін. На думку позивача, рішення та податкова вимога підлягають скасуванню, оскільки складені з порушенням норм податкового законодавства.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не досліджено всіх обставин у справі, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги положень статей 69, 70 та 71 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ст. 2 Закону України «Про інформацію», а також Податкового кодексу України. Крім того, судом першої інстанції не враховано практику Вищого адміністративного суду України, пов'язану з вирішенням спорів даної категорії. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення вимог позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідачів просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи позивача та її представника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 25 лютого 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у кафе за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт від 25 лютого 2016 року за № 27/14-29-40-12/НОМЕР_1, в якому зазначено про встановлення порушення позивачем п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, а також ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме зафіксовано факт знаходження в реалізації пляшки коньяку «Димпломат» VIP, об'ємом 0,5 л, 40 %, виробництва ТОВ СП «Акваінтекс», 5 зірок, без маркування маркою акцизного податку.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 14 березня 2016 року за № 000023/04-40, яким до позивача відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн..

8 липня 2016 року ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області складено податкову вимогу про сплату боргу за № 818-17 на суму 17000 грн..

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому описка в номері акта перевірки, що міститься в оскарженому рішенні про застосування фінансових санкцій, невірне зазначення періоду перевірки в наказі про її проведення, а також форма рішення не можуть вплинути на правомірність прийнятого по суті рішення.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 названого Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

На підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 названого Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Як встановлено матеріалами справи, згідно реєстраційного посвідчення № НОМЕР_2, позивач здійснює господарську діяльність на об'єкті кафе «Пільменна Слав'янське» за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріалами справи також встановлено, що оскарженим рішенням ГУ ДФС у Миколаївській області до ФОП ОСОБА_1, як суб'єкта господарювання, на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за реалізацію пляшки коньяку «Димпломат» VIP, об'ємом 0,5 л, 40 %, виробництва ТОВ СП «Акваінтекс», 5 зірок, без маркування маркою акцизного податку.

Акт перевірки, яким зафіксовано назване порушення, підписано без зауважень ФОП ОСОБА_1 (а. с. 14, зворот), що підтверджено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачем.

За таких обставин, із врахуванням наведених вище положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17000 грн..

При цьому описка в номері акта перевірки, допущена в оскарженому рішенні про застосування фінансових санкцій, невірне зазначення періоду перевірки в наказі про її проведення, а також форма рішення не впливають на правильність оскарженого рішення ГУ ДФС у Миколаївській області, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно пп. 56.17.3 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) процедура адміністративного оскарження закінчується, серед іншого, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків, що передбачено пп. 56.17.5 п. 56.17 названої статті Кодексу.

Пунктом 58.3 ст. 58 ПК України визначено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

На підставі п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Як встановлено матеріалами справи, рішення про розгляд скарги від 20 квітня 2016 року було надіслано на адресу позивача та повернулось без вручення адресату 21 травня 2016 року, а тому відповідно до наведених вище положень ПК України це рішення вважається врученим позивачу, що, в свою чергу, свідчить про узгодженість грошового зобов'язання.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про правомірність надіслання ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області на адресу позивача податкової вимоги від 8 липня 2016 року за № 818-17, також є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко