Справа № 821/1742/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1742/16

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, третя особа публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, в якому, з урахуванням зменшення 19.01.2017 року позовних вимог, просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Новокаховського міського суду Херсонської області на підставі виконавчого листа №661/1650/15ц, виданого 01 лютого 2016 року, у тримісячний строк, передбачений п.4 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.01.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» поширюється на обмежене коло рішень суду про стягнення коштів, зокрема тих, де стягнення відбувається з державного органу, державних підприємств, установ, організацій або юридичних осіб, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства, тоді як поданий ОСОБА_2 виконавчий документ містить резолютивну частину про стягнення коштів з Державного бюджету України. При цьому, норми законодавства, що гарантують право особи на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, не передбачають конкретного строку перерахування коштів за відповідними рішеннями.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 19.01.2017р. та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 01.02.2016 року Новокаховським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист №661/1650/15ц про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 18402,96 грн., шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

08.02.2016 року ОСОБА_2 засобами поштового зв'язку направив на адресу Державної казначейської служби України заяву від 06.02.2016 року про виконання рішення Новокаховського міського суду Херсонської області на підставі виконавчого листа №661/1650/15ц, виданого 01.02.2016 року.

26.02.2016 року відповідач направив заяву ОСОБА_2 від 06.02.2016 року з оригіналом виконавчого листа Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.02.2016 року по справі №661/1650/15-ц та доданими документами до Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області.

Опрацювавши виконавчий документ, 24.03.2016 року Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області направило пакет документів до Державної казначейської служби України для списання коштів на користь ОСОБА_2

На звернення ОСОБА_2 від 07.06.2016 року щодо виконання судового рішення у справі №661/1650/15-ц, листом від 14.07.2016 року Державна казначейська служба України повідомила, що відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, безспірне списання коштів державного бюджету за виконавчим листом Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.02.2016 року по справі №661/1650/15-ц буде здійснено у жовтні-листопаді 2016 року після виконання судових рішень, що надійшли раніше в порядку черговості.

З матеріалів справи, також, вбачається, що на виконання вимог виконавчого листа Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.02.2016 року, платіжним дорученням від 28.09.2016 року №703 Державна казначейська служба України 30.09.2016 року перерахувала на рахунок позивача, відкритий в Херсонському обласному управлінні ПАТ «Державний ощадний банк України», кошти в сумі 18402,96 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України щодо своєчасного виконання рішення Новокаховського міського суду Херсонської області на підставі виконавчого листа №661/1650/15ц, виданого 01 лютого 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено, встановлений частиною 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тримісячний строк для перерахування стягувачу коштів з дня надходження необхідних для цього документів та відомостей.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи виконавчого листа, виданого Новокаховським міським судом Херсонської області 01.02.2016 року, стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача моральної шкоди в сумі 18402,96 грн. пов'язано з неправомірними діями органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду.

Таким чином, зазначене стягнення відбувається відповідно до статті 1176 Цивільного кодексу України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», якими передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої органами державної влади, безпосередньо за рахунок держави.

Механізм виконання рішень зазначеної категорії визначений пунктами 35-40 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, та здійснюється Казначейством за рахунок коштів, які щорічно передбачаються законами про Державний бюджет України за відповідною бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб».

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Відповідно до абз.2 п.п.1 п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України за черговістю надходження таких рішень.

При цьому, норми законодавства, які гарантують право особи на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, зокрема Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, не встановлюють конкретного строку перерахування коштів за відповідними рішеннями.

Виплата у вересні 2016 року на користь ОСОБА_2 коштів у відшкодування маральної шкоди за виконавчим листом Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.02.2016 року зумовлена не протиправною бездіяльністю відповідача, як про це зазначив суд першої інстанції, а відсутністю достатніх коштів на відповідному казначейському рахунку та наявністю виконавчих документів на виконанні в казначействі, що надійшли раніше виконавчого листа позивача, про що ОСОБА_2 повідомлено відповідачем листом від 14.07.2016 року. При цьому, Державна казначейська служба України не відмовляла позивачу у перерахуванні коштів, а лише зазначила про наявність черговості виконання рішень суду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що встановлені обставини справи свідчать про те, що, відповідно до статті 19 Конституції України, у межах наданих повноважень відповідачем вчинено усіх необхідних дій, направлених на виконання рішення суду.

Суд першої інстанції, посилаючись на порушення відповідачем строків перерахування коштів, встановлених пунктом 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пунктом 48 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, залишив поза увагою, що на підставі вказаного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація та юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. (ст.2 Закону)

Механізм виконання рішень на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачений пунктами 47-52 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів» Порядку №845 та здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Таким чином, дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» поширюється виключно на рішення суду про стягнення коштів з визначеного кола суб'єктів (зокрема, державних органів), а не держави (державного бюджету).

А відтак, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на виконання поданого ОСОБА_2 до органів державної казначейської служби виконавчого документу про стягнення коштів з Державного бюджету на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, яке здійснюється за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб», а не за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою»

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для її скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв