Справа № 335/13555/15-а(2-а/335/47/2016)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2017 рокусправа № 335/13555/15-а(2-а/335/47/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Запорізької міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративним позовом до Запорізької міської ради, в якому просили:

- визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької міської ради №14 та №16 від 30.06.2015 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1О та ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва.

- зобов'язати Запорізьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки 278 орієнтовною площею 0,0750 га в обслуговуючому садово-городницькому кооперативі №3 „Дружба" по вул. Студентській,73а для ведення садівництва та подальшої передачі її у власність.

- зобов'язати Запорізькому міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки 159А орієнтовною площею 0,0600 га в обслуговуючому садово-городницькому кооперативі №3 „Дружба" по вул. Студентській, 73а для ведення садівництва та подальшої передачі її у власність.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької міської ради №14 та №16 від 30.06.2015 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва. Зобов'язано Запорізьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки № 278 орієнтовною площею 0,0750 га в обслуговуючому садово-городницькому кооперативі №3 „Дружба" по вул. Студентській,73а для ведення садівництва. Зобов'язано Запорізькому міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки №159А орієнтовною площею 0,0600 га в обслуговуючому садово-городницькому кооперативі №3 „Дружба" по вул. Студентській,73а для ведення садівництва.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачів за довіреністю (ОСОБА_3М.) проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Представник відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є поштове повідомлення, у судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі

Згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися до Запорізької міської ради за заявами № С-3637-Ш від 29.07.2013 року та № П-3639 від 29.07.2013 року щодо надання згоди на розробку проекту землеустрою по відведенню земельних ділянок № 278 та № 159А у садово-городницькому кооперативі №3 Дружба.

12.08.2013 року листами №П-3639-Ш, №С-3637-Ш позивачам було надано відповідь, в яких зазначено, що зазначені у заявах земельні ділянки, не входять та ніколи не входили до меж ОСГК №3 „Дружба" згідно державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого від 25.05.1999 року №2589. Крім того, відповідач у відповідях зазначив, що використання земель міста здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, розробка такого плану здійснюється з врахуванням державних інтересів шляхом виконання вимог до планування визначених спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури. На теперішній час згідно ст.24 Закону України „Про регулювання містобудівної документації, з 01.01.2013 року у зв'язку з відсутністю в м. Запоріжжя затвердженого плану зонування території міста та детального плану на вказану територію міста, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

30.06.2015 рішенням Запорізької міської ради № 14 відмовлено у надані дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою земельної ділянки № 258 орієнтованою площею 0,0750 га. Також, рішенням Запорізької міської ради № 16 відмовлено у надані дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою земельної ділянки № 159А орієнтованою площею 0,0600 га.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки невідповідності розташування земельних ділянок нормативним актам та проектам землеустрою відповідачем не надано, також у відмові відповідачем не наведено підстав для задоволення заяв позивачів, тому позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно до частини 1 статті 136 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Приписами частини 1 статті 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Згідно до частини 3 статті 123 Земельного коедексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Приписами частини 6 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Зокрема, для передачі земельної ділянки у користування зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Як вбачається зі спірних рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 року № 14, № 16, відмова у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок № 258, № 159А в ОСГК № 3 Дружба не містить будь-яких мотивів щодо прийняття цієї відмови, що суперечить приписам ст. 123 Земельного кодексу України.

Зазначена у спірних рішеннях підстава для відмови (відсутність плану зонування) у даному випадку не може розглядатися як законодавчо встановлена підстава для відмови, оскільки відповідно до генерального плану забудови м. Запоріжжя від 2004 року, зазначені земельні ділянки відносяться до червоної межі - території ОСГК № 3 "Дружба" та надаються для ведення садівництва, а не забудови, що узгоджується з приписами ст. 24 ЗК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Ухвалив :

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року по справі №335/13555/15-а(2-а/335/47/2016) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай