Справа № 415/7006/16-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/7006/16-а
Провадження № 2-а/415/40/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Гуртової К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному в особі т.в.о.начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному капітана поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та визнання протиправною і скасування постанови, -

встановив:

23 грудня 2016 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному в особі т.в.о.начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному капітана поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та визнання протиправною і скасування постанови.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що постановою в справі про адміністративне правопорушення № 153722 серії АР від 15.12.2016 р. т.в.о. начальником сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьк, м. Лисичанськ, м. Рубіжне капітаном поліції ОСОБА_2 її незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

15.12.16р. т.в.о. начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітан поліції ОСОБА_2 провів розгляд даної справи в порушення встановленого Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, а саме: не провів відповідно до ст. 278 КпАП України підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення; повністю проігнорував положення ст.ст. 279, 280, 282 КУАП; не пред'явив будь-яких доказів скоєння мною адміністративного правопорушення, виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУАП.

Вказана постанова не відповідає обставинам справи і вимогам закону та відповідно до п. 1 ст. 247 КУАП підлягає скасуванню за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Її незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого вона не вчиняла.

При винесенні постанови посадова особа УПП капітан поліції ОСОБА_2 порушив вимоги статті 280 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Усього цього службова особа БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітан поліції ОСОБА_2 не зробив.

Частиною 1 ст. 140 КУАП передбачено наступне: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові вказується, що службова особа БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному розглянув матеріали адміністративного правопорушення, на підставі яких притягнув її до адміністративної відповідальності.

Насправді такі матеріали взагалі відсутні. Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У оскаржуваній постанові вказується про наявність якоїсь фототаблиці та якогось акту обстеження стану, однак їй ані вказану фототаблицю, ані акт обстеження не надавали для ознайомлення.

Із оскаржуваної постанови не можливо навіть зрозуміти про який акт обстеження йдеться мова та що і коли обстежували взагалі.

Також 15.12.2016р. спеціальний автотранспорт КП «Лисичанський Шляхрембуд» працював на автодорогах м. Лисичанська, м. Новодружеська та м. Привілля та обробляв дорожнє покриття вулиць і доріг протиковзними матеріалами і сумішами (копії дорожніх листів додаються), в тому числі і на перехресті вул. Штейгерська та вул. ім. Д.І. Менделєєва. При цьому зазначила, що всі роботи по обробці та очищенню автодоріг міста проводились своєчасно та з урахуванням всіх вимог, в тому числі ДСТУ 3587-97. Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану (далі по тексту ДСТУ 3587-97).

Враховуючи рельєф місцевості м. Лисичанськ - чотири аварійних спуска та підйому, в першу чергу обробляються ці небезпечні ділянки. Ділянка зазначена в постанові перехрестя вул. Штейгерська - вул.. ім. Д.І. Менделєєва відноситься до 4 категорії та обробляється не в першу чергу. Складні погодні умови льодяний дощ, сніг, мокрий сніг та відсутність технічних засобів підприємства (до цього часу не закуплений місцевими органами влади КДМ) унеможливлює негайної обробки всіх ділянок та за цих погодних умов фрикційні матеріали малоефективні.

Згідно з шляховими листами (копія додається) зазначена ділянка оброблялась 13.12.2016 р. та після отримання вимоги 15.12.2016 р. о 10-15 годині протягом 3 годин слизькість була ліквідована

П.п. 3.1.16. ДСТУ 3587-97, який вона начебто порушила, встановлює, що терміни ліквідації зимової слизькості, наведені у додатку Б. В протоколі про адміністративне правопорушення № 153722 серії АР від 15.12.2016 р. не вказано в які саме строки не ліквідовано зимову слизькість.

Також оскаржувана постанова була вручена їй приблизно о 9 год. 00 хв. 15.12.2016р., а пізніше, приблизно о 10 год. 00 хв., їй тільки була вручена Вимога (припис) № 20 від 15.12.2016р. про необхідність обробити протиожиледними матеріалами вул. Штейгерська, вул. Гетманська та вул. ім. Д.І. Менделєєва.

Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім незрозумілої фото таблиці та якогось акту обстеження, на момент розгляду адміністративної справи, не було.

Вказане вище свідчить про те, що службова особа БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітан поліції ОСОБА_2 розглянув справу та притягнув її до відповідальності за відсутністю доказів вчинення нею правопорушення, за відсутності доказів її вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги її пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Просила визнати дії службової особи БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітана поліції ОСОБА_2 з притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 153722 серії АР від 15.12.2016 р.. т.в.о. начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітана поліції ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на у розмірі 1020 гривен.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, підтвердила факти, викладені в адміністративному позові, та просила суд задовольнити її позов у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач т.в.о. начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітан поліції ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суду пояснив, що він при здійсненні свої повноважень 15 грудня 2016 року склав постанову про адміністративне правопорушення № 153722 серії АР від 15.12.2016 р., відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Дана постанова була складена, у звязку з тим, що ОСОБА_1 було порушено п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97. Цього числа ним була складена Вимога № 20, відповідно до якої він вимагає обробити протиожеледними матеріалами вул. Штейгерську, вул. Д.І. Мендєлєєва, вул. Гетьманську м. Лисичанська протягом 8 годин, як то передбачено п.3.1.16.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 153722 від 15.12.2016 року, яка була складена т.в.о. начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітаном поліції ОСОБА_2, протиправною, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 153722 від 15.12.2016 року особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1, 15.12.2016 року о 09 годині 00 хвилин на у. Лисичанськ, вул. Д.І.Менделєєва, будучи посадовою особою відповідальною за антиаварійний стан не обробляла своєчасно дороги протиковзними матеріалами і сумішами, в тому числі і на перехресті вул. Штейгерська та вул. ім. Д.І. Менделєєва, Гетьманська, чим порушила п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97, чим в свою чергу скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії АР № 153722 від 15.12.2016 року, посилаючись на не порушення нею п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97 та відсутність складу адміністративного правопорушення в її бездіяльності, скористалася своїм правом і звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом були заслухані позивач, відповідач, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, на підставі чого судом було встановлено наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Оскаржувана постанова була складена відповідачем по справі, який в судовому засіданні пояснив, що під час виконання ним свої повноважень ним була складена оскаржувана постанова, за виявлене ним порушення ДСТУ 3587-97 позивачем ОСОБА_1.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова була складена відповідачем відповідно до вимог п. 4 Р. І Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Для зясування факту дотримання відповідачем п. 2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, суд вважає необхідним та доцільним зясувати чи містила бездіяльність позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, становить порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 153722 від 15.12.2016 року вбачається, що, особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1, 15.12.2016 року о 09 годині 00 хвилин на у. Лисичанськ, вул. Д.І.Менделєєва будучи посадовою особою відповідальною за антиаварійний стан не обробляла своєчасно дороги протиковзними матеріалами і сумішами, в тому числі і на перехресті вул. Штейгерська та вул. ім. Д.І. Менделєєва, Гетьманська, чим порушила п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97, чим в свою чергу скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Тобто, відповідачем в даній постанові зазначено саме факт порушення позивачем п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97, про що була складена і Вимога № 20 від 15.12.2016.

Так, відповідач пояснив суду, що оскаржувана постанова була складена, у звязку з тим, що ОСОБА_1 було порушено п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97. Цього ж числа ним була складена Вимога № 20, відповідно до якої він вимагає обробити протиожеледними матеріалами вул. Штейгерську, вул. Д.І. Мендєлєєва, вул. Гетьманську м. Лисичанська протягом 8 годин, як то передбачено п.3.1.16 ДСТУ 3587-97.

Втім, відповідно до п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97, терміни ліквідації зимової слизькості наведено у додатку Б.

Так, відповідно до додатку Б, ТЕРМІНИ ЛІКВІДАЦІЇ ЗИМОВОЇ СЛИЗЬКОСТІ НА 100 KM ПРОТЯЖНОСТІ ДОРОГИ ЗАГАЛЬНОГО КОРИСТУВАННЯ Таблиця Б.1 Середньорічна добова інтенсивність руху, авт./добу Термін ліквідації зимової слизькості на 100 км дороги, год, не більше ніж 1 1000 -15; 1001 3000 -10; 3001 7000 -7; Більше ніж 7000- 4.

Отже, п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97 не передбачено обробки протиожеледними матеріалами вулиць протягом 8 годин, як то зазначив відповідач в судовому засіданні та як було у подальшому зазначено ним у Вимозі № 20 від 15.12.2016.

Водночас, суд зауважує, що п. 3.1.19 ДСТУ 3587-97 передбачає, що повне снігоочищення на автомобільних дорогах загального користування здійснюється після закінчення снігопаду або завірюхи, крім віднесених до категорії стихійних лих, і не повинно перевищувати 8 год.

Таким чином, відповідачем по справі ОСОБА_2 неправильно застосовані ДСТУ 3587-97, у звязку з чим неправильно обрана кваліфікація бездіяльності позивача (з неправильним застосуванням 3.1.16 ДСТУ 3587-97, замість належного 3.1.19 ДСТУ 3587-97), що відображена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 153722 від 15.12.2016 року.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП у формі умислу. Це формальний склад.

Субєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, може бути лише посадова особа, спеціальний субєкт. Позивач ОСОБА_1 є посадовою особою, що не заперечувалось сторонами у даній справі.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в бездіяльності позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності при відсутності належних доказів, адже надані суду фото не мають позначки дати їх фіксування та місця, де вони зроблені; з порушенням вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, з неправильним застосуванням норм ДСТУ 3587-97, не врахувавши при цьому пояснення позивача та відсутності в бездіяльності позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 153722 від 15.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1020 гривень, такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання дії службової особи БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітана поліції ОСОБА_2 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, то позивачем не надано пояснень на підтвердження даних позовних вимог, окрім цього відповідач діяв в межа своїх повноважень та при здійсненні ним своїх службових обовязків, у звязку з чим, позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 288 КАС України, ст.ст. 140, 251 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, ДСТУ3587-97 , суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному в особі т.в.о.начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному капітана поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та визнання протиправною і скасування постанови, задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 153722 від 15.12.2016 року, складену т.в.о. начальника сектору БДРУПП в м. Сєвєродонецьку, м. Лисичанську, м. Рубіжному капітаном поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1020 гривень, визнати протиправною та скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА