Справа № 335/629/17 (2-а/335/94/2017)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № 335/629/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року

у справі №335/629/17

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з позовом до управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19 серпня 2016 року, зарахувавши період роботи з 18 грудня 1984 року по 30 вересня 1991 року до пільгового трудового стажу за Списком №1.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13 вересня 2016 року, зарахувавши період роботи з 18 грудня 1984 року по 30 вересня 1991 року до пільгового трудового стажу за Списком №1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У письмових запереченнях ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до записів трудової книжки працював, зокрема, у періоди:

- з 18 грудня 1984 року по 05 лютого 1992 року в Запорізькому спеціалізованому управлінні №1 НВО «Черметмеханізація» на посаді слюсаря-монтажника 6 розряду постійно зайнятий ремонтом металургійного обладнання у цехах зі шкідливими умовами праці;

- з 17 лютого 1992 року по 19 жовтня 1995 року у відкритому акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь» на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду цеху постійно зайнятий ремонтом металургійного обладнання в металургійних цехах;

- з 01 квітня 1996 року по 07 травня 1997 року у відкритому акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь» на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду по ремонту енергообладнання в сталеплавильних і прокатних цехах підприємств металургії;

- з 13 травня 1997 року у відкритому акціонерному товаристві «Запоріжсталь» на посаді слюсаря аварійно-відновлювальних робіт по обслуговуванню підземних каналізаційних систем 5 розряду та згідно з відміткою товариства від 11 листопада 2016 року продовжує працювати (а.с. 8, 10-11).

ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя із документами та заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення №03-3932/03 від 16 грудня 2016 року про відмову в призначенні пенсії (а.с. 17-18).

За змістом вказаного повідомлення, на час за призначенням пенсії, ОСОБА_1 досяг 52 річного віку, загальний стаж роботи позивача складає 33 роки 8 місяців 1 день, у тому числі пільговий стаж роботи за списком №1 4 роки 3 дні (за період роботи з 01 жовтня 1991 року по 31 січня 1992 року та з 17 лютого 1992 року по 19 жовтня 1995 року).

Крім того відповідач зазначив, що період роботи позивача з 18 грудня 1984 року по 30 вересня 1991 року в закритому акціонерному товаристві «Чорметремонт» слюсарем-монтажником 6 розряду з ремонту металургійного устаткування не може бути зараховано до пільгового стажу, оскільки згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 №1173 вказана професія не відносилась до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного 8 річного пільгового стажу роботи за Списком №1.

За доводами позивача, має достатній стаж роботи на роботах і за професіями, що дають право на пенсію на пільгових умовах, що підтверджується записами трудової книжки та довідками, що уточнюють особливі умови праці.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач має необхідний пільговий стаж роботи, який підтверджується документально.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок).

У відповідності до пункту 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до записів №№4-6 трудової книжки, позивач з 18 грудня 1984 року по 05 лютого 1992 року працював Запорізькому спеціалізованому управлінні №1 НВО «Черметмеханізація» слюсарем-монтажником 6 розряду постійно зайнятим ремонтом металургійного обладнання у цехах зі шкідливими умовами праці; у тому числі з 01 травня 1987 року у звязку з веденням нових тарифних умов оплати праці та на підставі рішення кваліфікаційної комісії позивачу присвоєний 4 розряд монтажника постійно зайнятого ремонтом у цехах зі шкідливими умовами праці; з 01 жовтня 1991 року професія перейменована на слюсаря-ремонтника постійно зайнятого ремонтом металургійного обладнання у цехах зі шкідливими умовами праці.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з довідкою закритого акціонерного товариства «Чорметремонт» №446 від 22 грудня 2004 року, ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день у металургійному виробництві на заводі «Дніпроспецсталь» в цехах СПЦ №3, СПЦ №5, прокатний, ЦПМ, калібрувальний, термічний, кузневий з 18 грудня 1984 року по 05 лютого 1992 року в якості слюсаря-ремонтника, постійно зайнятого на ремонті металургійного обладнання в основних цехах.

На підставі листа Міністерства металургії СРСР від 26 липня 1991 року №28.5.7/265 професію монтажник обладнання перейменовано у слюсар-ремонтник.

ОСОБА_1 повний робочий день був зайнятий ремонтом обладнання в місцях його установки, на ділянках діючих виробництв, де робочі, які займаються технологічним процесом, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Також, закрите акціонерне товариство «Чорметремонт» у довідці зазначило, що робоче місце слюсаря-монтажника атестоване 26 січня 1995 року, 01 березня 2001 року, робота зареєстрована в державній експертизі умов праці 16 травня 1996 року та 18 травня 2001 року (а.с. 12).

Відповідно до матеріалів справи, Запорізьке спецуправління №1 треста «Укрметаллургремонт» увійшло у склад НВО «Черметмеханізація» (жовтень 1984 року), яке з 01 січня 1995 року перейменовано у закрите акціонерне товариство «Чорметремонт» (а.с. 15).

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 затверджені Списки №№1, 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09 серпня 1991 року №591 підрозділ 2 розділу III (Металургійне виробництво (чорні метали) Списку №1 доповнений, зокрема пунктом 1030100а-1753а робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1: слюсарі-ремонтники, електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування.

Отже, на час роботи позивача в закритому акціонерному товаристві «Чорметремонт» професія слюсаря ремонтника у металургійному виробництві віднесена до Списку №1 постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» з урахуванням доповнень внесених 09 серпня 1991 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим