Справа № 826/25606/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кобаль М.І.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Євро Модерн» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В. (надалі - Відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач 2), третя особа ТОВ «Фірма «Євро Модерн», в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання транзакцій від 16.12.2014 р. та від 12.02.2015 р. по перерахуванню коштів в сумі 50000,00 грн. та 49916,19 грн. на рахунок НОМЕР_1 - нікчемними;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних додаткову інформацію щодо збільшення розміру відшкодування відносно ОСОБА_3, як вкладника, який має право відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести відповідні зміни до реєстру вкладників відносно ОСОБА_3 для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ «Дельта банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, оформлене наказом від 18.09.2015 № 822 щодо визнання транзакцій від 16.12.2014 р. та від 12.02.2015 р. по перерахуванню коштів в сумі 50000,00 грн. та 49916,19 грн. на рахунок НОМЕР_1, та Договору банківського вкладу №2369 від 20.02.2015р. - нікчемними. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних додаткову інформацію щодо збільшення розміру відшкодування відносно ОСОБА_3, як вкладника, який має право відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Відповідачем, Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк», подано апеляційну скаргу, у якій останній просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 (надалі - Клієнт) з ПАТ «Дельта Банк» (надалі - Банк) 20 березня 2013 року уклади договір № 006-20201-200313 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 у гривнях.

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_2 за розрахунковий період з 20.03.2013 по 08.05.2015 р. на рахунок НОМЕР_1 було перераховано 16.12.2013 р. 50000,00 грн. та 12.02.2015 р. 49916,19 грн.

Крім того, між ОСОБА_3 (Клієнт), з однієї сторони, та ПАТ «Дельта Банк», з іншої сторони, 28 лютого 2014 року було укладено Договір №9085 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий з любов'ю on-line» у гривнях.

Відповідно до умов цього договору, Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №3781, сума вкладу складає 85000,00 грн., а згідно п.1.7 додаткові внески коштів до суми Вкладу не допускаються.

Також, 26 березня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір банківського вкладу по угоді 2369 від 20.02.2015 року, Позивач перерахував із свого поточного рахунку НОМЕР_1 на депозитний рахунок, відкритий на підставі Договору банківського вкладу НОМЕР_3. Відповідно до умов цього договору, сума вкладу складає 55000,00 грн.

Згідно виписок з рахунку № НОМЕР_4 від 23.03.2015 р., 16 грудня 2014 року та 12 лютого 2015 року для виплати дивідендів ОСОБА_3 за 2011-2014 рр. як учаснику ТОВ «Фірма «Євро Модерн», яке перерахувало зі свого поточного рахунку на рахунок Позивача, відкритий у ПАТ «Дельта Банк», грошові кошти.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних" від 02 березня 2015 року № 150, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» № 51, згідно з яким з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» від 08.04.2015 р. № 71 в ПАТ «Дельта Банк» тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 р. включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» від 03.08.2015 р. № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 р. включно.

У той же час, судом встановлено, що згідно витягу з Протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» № 408 від 29.05.2015 від 17 вересня 2015 року, Комісія дійшла до висновку, що Договори банківських вкладів, укладені між Банком та фізичними особами за рахунок коштів, отриманих від юридичних осіб та ФОП, або від проміжних отримувачів, надають кредиторам-юридичним особам та ФОП переваги перед іншими кредиторами, а отже, такі договори банківського вкладу (депозиту) є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також, Комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі й договір №2369 від 20.02.2015, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк».

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» № 822 від 18.09.2015 р. вирішено застосувати наслідки нікчемності до операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів на рахунки фізичних осіб з рахунків юридичних осіб та ФОП на рахунки фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в Додатках № 1, 2 цього о Наказу, в тому числі до транзакцій від 16.12.2014р. та від 12.02.2015р. по перерахуванню коштів в сумі 50000,00 грн. та 49916,19 грн. на рахунок НОМЕР_1, та Договору банківського вкладу №2369 від 20.02.2015р.

Крім того, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» від 02 жовтня 2015 року № 664, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 181, згідно з яким з 05 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк»; уповноваженою особою Фонду на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича та останньому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк».

Представником ПАТ «Дельта Банк» направлено повідомлення № 9294/228 від 29.09.2015 р. про нікчемність транзакцій (операцій): від 16.12.2014 року по перерахуванню коштів в сумі 50000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 від ТОВ «Фірма «Євро Модерн», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування дивідендів за 2011-2013 роки без ПДВ»; від 12.02.2015 р. по перерахуванню коштів в сумі 49916,19 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 від ТОВ «Фірма «Євро Модерн», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування дивідендів за 2011-2013 роки без ПДВ».

Наслідки нікчемності були застосовані на підставі наказу Уповноваженої особи № 822 від 18.09.2015 р. до транзакцій від 16.12.2014р. та від 12.02.2015 р. по перерахуванню коштів в сумі 50000,00 грн. та 49916,19 грн. на рахунок НОМЕР_1.

При цьому, повідомленням про нікчемність правочину № 9294/228 від 29.09.2015 ОСОБА_3. було повідомлено про нікчемність транзакцій (операцій):

- від 16.12.2014 по перерахуванню коштів в сумі 50 000 грн. на його поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 від ТОВ «Фірма «Євро Модерн», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування дивідендів за 2011-2013 роки без ПДВ»;

- від 12.02.2015 по перерахуванню коштів в сумі 49 916,19 грн. на його поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 від ТОВ «Фірма «Євро Модерн» з призначенням платежу «перерахування дивідендів за 2014 рік без ПДВ».

Незгода з рішенням Відповідача 1, оформленого у вигляді наказу № 822 від 18.09.2015 р. про визнання нікчемним транзакцій, а також необхідність в зобов'язанні Відповідачів вчинити певні дії, обумовили ОСОБА_3. на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачами не надано жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноваженою особою не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в частині третій статті 38 Закону № 4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 р. № 4452-VI (надалі за текстом - «Закон № 4452-VI»).

З матеріалів справи вбачається, що договір визнано нікчемним на підставі п.9 частини третьої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме, здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» №4452-VI від 23.02.2012 року Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 4 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за N 1548/21860 (далі по тексту - Положення № 14).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладника; змін розміру належних їм сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення №14.

Крім того, в силу частини другої статті 38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачами не надано жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Уповноваженою особою не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в частині третій статті 38 Закону № 4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Судова колегія наголошує, що на рахунок вкладника в ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти зараховані 16.12.2014 року та 12.02.2015 року, тобто, до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Виходячи зі змісту норм п. 3 і 4 частини першої ст. 2 Закону № 4452-VI, ст. 1062 Цивільного кодексу України, п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 (що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493) на момент укладення спірного договору банківського рахунку та поповнення рахунку на виконання цього договору законодавець не встановлював обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником (аналогічні правові висновки в постановах Вищого адміністративного суду України № К/800/28390/15 і № К/800/33908/15 від 21.01.2016).

Крім того, для застосування санкцій, передбачених ст. 228 ЦК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як вбачається із повідомлення Уповноваженої особи особа від 29.09.2015 р. № 9294/228, ОСОБА_3 не включений до переліку вкладників у зв'язку із визнанням нікчемними транзакцій (операцій): від 16.12.2014 р. по перерахуванню коштів в сумі 50000,00 грн. на його поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 від ТОВ «Фірма «Євро Модерн», що була здійснена з призначенням платежу «перерахування дивідендів за 2011-2013 роки без ПДВ»; від 12.02.2015 р. по перерахуванню коштів в сумі 49916,19 грн. на його поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 від ТОВ «Фірма «Євро Модерн» з призначенням платежу «перерахування дивідендів за 2014 рік без ПДВ».

Як вбачається із виписок по рахунку НОМЕР_4, ТОВ «Фірма «Євро Модерн», на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ «Фірма «Євро Модерн», оформлених протоколом №2 від 10.11.2014 р. та протоколом №1 від 09.02.2015 p., після сплати податків і зборів, 16.12.2014 р. перерахувало на рахунок ОСОБА_3.. (НОМЕР_1) дивіденди за 2011 - 2013 роки у розмірі 50 000,00 грн., а 11.02.2015 р. - дивіденди за 2014 рік у сумі 49 916,19 грн.

Відповідач 1 вважає, що, вчиняючи транзакції з перерахування коштів з рахунку юридичної особи на рахунок Позивача банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Проте, при вчиненні транзакцій додаткових пільг чи переваг надання Банком кредитору або вкладнику судом не встановлено, а тому суд вважає безпідставним посилання відповідача на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як встановлену підставу визнання транзакцій нікчемним. При цьому, суд наголошує, що питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського рахунку це гарантований Законом обов'язок держави.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту надання Банком за результатами укладення договору банківського вкладу (депозиту) з позивачем переваг третім особам перед іншими кредиторами Банку в отриманні відшкодування з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб понад законодавчо гарантовану суму коштів (200 тис. грн.).

У відповідності до норм ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» постанова НБУ № 150 від 02.03.2015 є банківською таємницею, а отже учасники спірної трансакції, не могли знати про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних.

Отже, Уповноваженою особою не доведено належними доказами наявність законних підстав для не включення позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що переглядає спірну постанову в межах апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 183, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В.- залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кобаль М.І.

Безименна Н.В.