Справа № 823/1850/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року справа № 823/1850/16

м. Черкаси

10 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

суддів: Гаврилюка В.О., Рідзеля О.А.,

при секретарі - Баклаженко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанови і приписів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області Пузир А.І. №П47-16/1016-6.3/47 від 22.11.2016 про накладення штрафу у сумі 1305000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»;

- визнати протиправними та скасувати приписи головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області Пузир А.І. №258 та №258 від 14.11.2016.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані постанова та приписи є протиправними, оскільки відповідачем не зазначено, які саме будівельні роботи з будівництва стаціонарного автомобільного газозаправного пункту були здійснені позивачем без документу, що дає право на їх виконання. Позивач зазначає, що стаціонарний газозаправний прилад модульного типу на металевому каркасі є цілісним заводським виробом, його розміщення не має ознак будівництва, встановлюється він без фундаменту, що також підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи №07/17/Буд від 24.03.2017, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, заперечення на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Частиною 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що відповідач не надано суду доказів поважності причин неприбуття в судове засідання, розгляд справи проводився за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що посадовою особою відповідача 14.11.2016 проведено позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті: «Реконструкція автозаправочної станції (АЗС №08/1) (SOCAR) за рахунок будівництва стаціонарного заправника газу за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 146 (стара назва проспект 50-річчя Жовтня».

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.11.2016, яким встановлено, що замовником будівництва товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» виконано та виконує роботи з реконструкція автозаправочної станції (АЗС №08/1) (SOCAR) за рахунок будівництва стаціонарного заправника газу за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 146 (стара назва проспект 50-річчя Жовтня» без документу, що дає право на виконання будівельних робіт.

За наслідками перевірки складено приписи №258 та №258 від 14.11.2016 та постанову №П47-16/1016-6.3/47 від 22.11.2016 про накладення штрафу у сумі 1305000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Згідно з пунктом 6 Порядку органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для винесення відповідачем оскаржуваних рішень послугувало встановлення за результатами проведеної перевірки порушень, а саме: виконання позивачем робіт з реконструкція АЗК шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з встановлення газового модуля без документу, що дає право на виконання будівельних робіт.

Порядком віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженим постанова Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 №557, встановлено, що до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Виходячи з викладеного, відповідачем зроблено висновок про порушення ТОВ «Сокар Петролеум» п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідно до якого встановлено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за наступні правопорушення: - виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах V категорії складності - у розмірі дев'ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Щодо вищезазначеного суд зазначає, що листом Департаменту державних програм та розвитку житлового будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 18.04.2016 №8/17-497-16 за результатами розгляду звернення ТОВ «Сокар Петролеум» від 05.04.2016 №88 щодо надання роз'яснень стосовно належності до обєктів будівництва комплектів обладнання заводського виготовлення для заправки автомобілів зрідненим газом - стаціонарних заправників газом, виготовлених за відповідними Технічними умовами ТУ У 28.1-2:2015 «Стаціонарні заправники газом» повідомлено, що рішенням науково-технічної Ради Міністерства від 10.12.2015 № 88 схвалений до використання Методичний посібник «Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», у якому зазначено, що «встановлення контейнерних АЗС (різновидом яких є сучасні блочні автозаправні станції) може здійснюватись на підставі Концепції по їх розміщенню. Така Концепція може бути розроблена проектними або науково-дослідними закладами, які мають/у своєму складі фахівців відповідної кваліфікації, та погоджена з відповідними центральними або місцевими наглядовими органами за належністю питань (Мінрегіоном, ДСНС, Держпраці та ДСЕС). Контейнерні АЗС, виготовлені як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов'язковим забезпеченням системами блисковкозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підключення та функціонування АЗС без виконання будівельних робіт - не є об'єктом будівництва.

Питання встановлення на існуючих АЗС, які згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки, а тому відповідно до пункту 4.16 Національного стандарту України ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об'єктів. Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» відносяться до класу наслідків (відповідальності) ССЗ та V категорії складності, додаткового обладнання контейнерного або блочного типу для технологічних операцій з приймання, зберігання та заправлення зрідженим газом (пропан-бутаном) транспортних засобів, виходячи з усталеної практики, також може бути здійснено на підставі Концепції, яка повинна відповідати вищевикладеним вимогам та мати необхідні погодження.».

З матеріалів справи судом встановлено, що ПАТ «Проектний та науково-дослідний інститут по газопостачанню, теплопостачанню та комплексному благоустрою міст і селищ України» УкрНДІінжпроект було розглянуто та схвалено «Концепцію (пропозиції) щодо розміщення газового автомобільного заправного пункту модульного типу на території автозаправочної станції розташованої по проспекту Лесі Українки, 146, в м. Кременчук, Полтавської області з урахуванням діючих державних будівельних і санітарних норм та вимог безпеки».

Таким чином, модульний АГЗП, який є заводським виробом і виготовлений відповідно до технічних умов ТУ У 28.1-2:2015 «Стаціонарні заправники газом» та технічною документацією, що погоджена і затверджена в установленому порядку, розміщений відповідно до вимог вищевказаної Концепції - не відноситься до об'єктів будівництва.

Крім того, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду в даній адміністративній справі було призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено товариству з обмеженою відповідальністю «Контакт-Сервіс» та на вирішення експерту було поставлено наступні питання: - Чи належить газовий модуль на АЗС «Сокар» за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 146 до об'єктів будівництва? - Чи відноситься улаштування газового автомобільного заправного пункту мобільного типу, за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 146 до будівельних робіт?

На адресу Черкаського окружного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт-Сервіс» 28.03.2017 надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №07/17/Буд від 24.03.2017, згідно якого по першому питанню судовим експертом зазначено, що газовий автомобільний пункт модульного типу (стаціонарний заправник газом типу СЗГ-1-10-М010), заводський номер 036, виготовлений відповідно до технічних умов ТУ У 28.1-2:2015 «Стаціонарні заправники газом», розміщений на території АЗС «Сокар» по проспекту Лесі Українки, 146, в м. Кременчук, Полтавської області - не відноситься до об'єктів будівництва. Згідно висновків експерта по другому питанню, улаштування газового автомобільного пункту модульного типу на території АЗС ТОВ «Сокар Петролеум» по проспекту Лесі Українки, 146, в м. Кременчук, Полтавської області - не відноситься до будівельних робіт.

Оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що газовий автомобільний пункт модульного типу (стаціонарний заправник газом типу СЗГ-1-10-М010) не є об'єктом будівництва у розумінні містобудівного законодавства, а є лише заводським виробом, для влаштування якого не потрібно виконувати жодних додаткових будівельних робіт на території існуючої АЗС, у зв'язку з чим суд вважає, що винесені відповідачем оскаржувані постанова та приписи (з підстав здійснення позивачем будівельно-монтажні роботи з встановлення газового модуля без документу, що дає право на виконання будівельних робіт) - є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки під час розгляду справи позивачем понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 19575 грн. та у вигляді оплати вартості експертизи в сумі 18500 грн., тому суд дійшов висновку про стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» понесені судові витрати в загальній сумі 38075 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області Пузир А.І. №П47-16/1016-6.3/47 від 22.11.2016 про накладення штрафу у сумі 1305000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Визнати протиправними та скасувати приписи головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області Пузир А.І. №258 та №258 від 14.11.2016.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» понесені судові витрати в сумі 38075 (тридцять вісім тисяч сімдесят п'ять) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.В. Каліновська

Судді В.О. Гаврилюк

О.А. Рідзель

Повний текст постанови виготовлено 18.04.2017.