Справа № 815/6821/16
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6821/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_5 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі відповідач, ДФС) в якому просила:

- визнати дії ДФС щодо відмови у видачі 2-х довідок (станом на 01.12.2015 року та станом на 01.05.2016 року) про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, яка затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013 року - протиправними;

- зобовязати ДФС видати позивачу 2 довідки (станом на 01.12.2015 року та станом на 01.05.2016 року) про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, яка затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013 року, із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця на посаді, відповідній тій, з якої позивачу призначалась пенсія, у звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року відповідно до постанови КМ України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та з 01.05.2016 року відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.205 року №889-VІІІ, постанов КМ України від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та від 26.10.2016 року №757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів».

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу довідок, за формою, яка затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України №15-1, про заробітну плату працюючого державного службовця на посаді, аналогічній тій, яку займала позивач до виходу на пенсію. Однак, позивачу було відмовлено у надані таких довідок.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходила службу в органах державної податкової служби та на даний час є пенсіонером і отримує пенсію по інвалідності з 28.09.2011 року на підставі Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% від заробітної плати.

З метою подання документів до пенсійних органів для перерахунку пенсії, 07.11.2016 року позивач, у звязку прийняттям КМ України Постанов від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», від 06.04.2016 року №292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та від 26.10.2016 року №757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів», звернулась із заявою до ДФС про видачу 2-х довідок (станом на 01.12.2015 року та станом на 01.05.2016 року) про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, яка затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013 року (надалі Постанова №15-1).

Листом «Про надання довідок» від 17.11.2016 року №1485/П/15-32-05-01-08, позивачу відмовлено у видачі зазначених довідок, в обґрунтування чого відповідач послався на лист ДФС України від 25.08.2016 року №28751/7/99-99-05-01-04-17 «Про надання розяснень щодо перерахунку пенсій» яким надано розяснення Міністерства соціальної політики України та відповідно до якого відсутні підстави для надання вказаної довідки позивача, а також відповідачем надано позивачу відповідні листи Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 року №11544/О/14-16/039 та від 08.08.2016 року №11586/О/14-16/039, якими розяснено про відсутність підстав для видачі довідок та про внесення змін до деяких законодавчих актів, а саме про виключення п.4 постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (надалі Постанова №865), яким було передбачено перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що форма довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, яку позивач просила надати ДФС скасована, а тому ДФС не мало правових підстав для надання таких довідок.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, підставою для перерахунку пенсії позивачу, є подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013 року, було затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Вказану форму довідки виключено згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2 (яка набрала чинності з 02.09.2016 року).

Отже, як вбачається з заяви позивача від 07.11.2016 року, остання просила видати довідку, форми затвердженої Постановою №15-1, якої на час звернення не існувало.

При цьому, порядок розрахунку сум, які включаються у вказану довідку було передбачено п.4 Постанови №865, який виключено згідно постанови КМ України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для надання позивачу довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою затвердженої Постановою №15-1, у ДФС були відсутні.

Щодо посилання позивача на те, що відповідно до ст.22 Конституції України відмова ДФС у наданні довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, а також службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, приводить до звуження змісту та обсягу конституційних прав позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п.23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Як було зазначено вище, видача спірної довідки про заробітну плату, є не вичерпною частиною процесу обчислення розміру пенсії і як наслідок, її виплати, оскільки документ, форма якого виключена діючим законодавством не позбавляє права пенсіонера на отримання інформації щодо заробітної плати за відповідним наявним зверненням.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статті 8 та статті 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини і громадянина, а також нові закони , які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Крім того, частина 1 ст.58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі наголошується на тому, що до події факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи наведене, право позивача на отримання пенсії саме в порядку, який передбачав збільшення її розміру шляхом здійснення перерахунку у разі збільшення суми заробітної плати державного службовця на відповідній посаді виникло у 2011 році. Тобто, воно виникло раніше зазначених вище змін до Постанови №865, які відбулися у 2015 році. Нові ж нормативно-правові акти застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли після набрання ними чинності, і до тих юридичних фактів, що настали після набрання чинності таким актом.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата вказав, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативного акту.

Отже, скасування форми довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, не виключає можливості видачі такої довідки у довільній формі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що на час звернення позивача із заявою про надання довідки про заробітну плату за формою, затвердженою Постановою №15-1, у відповідача не було обовязку надати позивачу довідку вказаної форми, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_3 ОСОБА_2