Справа № 539/367/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 р.Справа № 539/367/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2017р. по справі № 539/367/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

13.02.2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому просив суд визнанти неправомірними дії Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації і Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо виплати позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в розмірі меншому, ніж передбачено ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації здійснити перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік з урахуванням проведених виплат; зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити виплату позивачу недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік з урахуванням проведених виплат. (а.с.1-3)

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2017р. по справі № 539/367/17 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.17).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на її незаконність та необґрунтованість, прийняття з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.22-23).

Відповідач на апеляційну скаргу позивача надіслав письмові заперечення, просить розглянути справи за відсутності представника.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України).

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був обізнаний про календарну дату - 5-е травня, до настання якої відповідач повинен був вчинити дії по нарахуванню і виплаті щорічної разової грошової допомоги в певному розмірі. При цьому суд відмітив, що відповідач здійснив виплату 08.04.2016 року, тобто, порушення прав позивача відбулося саме в цей день, а отже з 08.04.2016 року слід відраховувати шестимісячний строк звернення позивача до адміністративного суду з вимогою про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2016 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області з заявою про перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, як учаснику бойових дій, згідно з вимогами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Листом Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 30.12.2016 року №01-45/3594 було відмовлено позивачу в задоволенні заяви, зазначивши, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» була виплачена в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 02.03.2016 року № 141(а.с.6).

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачами з моменту отримання відмови у проведенні виплати недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня як учаснику бойових дій, тобто з грудня 2016 року, як зазначає позивач в адміністративному позові. Проте ця обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Враховуючи дату звернення позивача до суду з даним позовом, а також строки звернення до суду, встановлені ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2017р. по справі № 539/367/17 - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст.204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.03.2017р. по справі № 539/367/17 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та не може бути оскаржена в силу положень ч. 2 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.