Справа № 826/5828/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ К/800/46207/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,
при секретарі: Борілло Ю.В., -

за участю: позивача ОСОБА_4; Заінчковського Д.А., - представника Міністерства юстиції України, Міністра юстиції України, Директора Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України, -

розглянувши в касаційній інстанції у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, Міністра юстиції України, Директора Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України, треті особи - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Генеральний директор Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року, -

встановив:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, Міністра юстиції України Лавриновича О.В. та директора Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України Зеркаль О.В. щодо направлення за належністю її звернення у вигляді скарги від 13 березня 2013 року на ім'я Міністра юстиції України Лавриновича О.В. для розгляду Державною виконавчою службою України; зобов'язати Міністерство юстиції України та Міністра юстиції України Лавриновича О.В. розглянути зазначену скаргу і надати їй письмову відповідь про результати її розгляду (перевірки) та суть прийнятого рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2013 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та Генерального директора Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Добжанського В.Б.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України та директора Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України Зеркаль О.В. щодо направлення за належністю звернення ОСОБА_4 у вигляді скарги від 13 березня 2013 року для розгляду Державною виконавчою службою України. Зобов'язано Міністерство юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_4 від 13 березня 2013 року і надати письмову відповідь за результатами такого розгляду у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

У касаційній скарзі Міністерство юстиції України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року.

Позивач заперечила проти задоволення касаційної скарги, просить в її задоволенні відмовити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 13 березня 2013 року звернулася до Міністра юстиції України Лавриновича О.В. із скаргою на неправомірні дії посадових осіб Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, які полягають у невиконанні рішення суду, відмові у реєстрації обтяження рухомого майна та невнесенні відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про відомості, що містяться у поданих заявах обтяжувачів.

У цій скарзі позивач просила: - у відповідності до статті 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV та пункту 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року № 830, - здійснити усі можливі заходи щодо усунення порушень прав та інтересів ОСОБА_4 і приватного малого підприємства «Аптека КіАВО», а також здійснити реєстрацію виникнення обтяження рухомого майна - грошових коштів у розмірі 95276,43 гривень, що знаходяться на рахунку відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві № 4456 у ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО 820019, , та підлягають поверненню (перерахуванню) боржнику ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що проживає за адресою: 04071, АДРЕСА_1; - відповідно до пунктів 1, 2, 3, 8, 9, 11 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, на підставі того, що неналежне виконання службових обов'язків генеральним директором Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заподіяло значної матеріальної шкоди приватному малому підприємству «Аптека КіАВО» та моральної шкоди позивачеві, - провести службове розслідування стосовно генерального директора Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Добжанського В.Б. та притягнути його до відповідальності.

Міністерство юстиції України листом від 20 березня 2013 року № Р-3587/6.1, за підписом директора Департаменту взаємодії з органами влади Зеркаль О.В., зазначену скаргу у відповідності до частини 3 статті 7 Закону № 393/96-ВР передало для розгляду до Державної виконавчої служби України, про що було повідомлено ОСОБА_4

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними та такими, що вчиненні з порушенням норм чинного законодавства України, ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов до переконання про правомірність дій Міністерства юстиції України щодо передачі скарги позивача для розгляду по суті до Державної виконавчої служби України.

Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову, встановивши, що судом попередньої інстанції не враховано усіх обставин цієї справи та неправильно застосовано норми права.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 395/2011 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення № 395/2011), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Воно є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної правової політики, політики з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, з формування та забезпечення реалізації політики у сфері архівної справи, діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань, у сфері захисту персональних даних, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України (пункт 2 Положення № 395/2011).

У пункті 3 цього Положення визначені основні завдання Міністерства юстиції України, а у пункті 4 - його дії відповідно до покладених на нього завдань.

Згідно підпункту 30 пункту 4 Положення № 395/2011 Міністерство юстиції України організовує розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з його діяльністю, діяльністю його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

Міністерство юстиції України очолює Міністр, який призначається на посаду за поданням Прем'єр-міністра України і звільняється з посади Президентом України (пункт 10 Положення № 395/2011).

У пункті 1 Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011, закріплено, що Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Згідно з підпунктом 10 пункту 4 зазначеного Положення Державна виконавча служба України організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із її діяльністю та діяльністю структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України.

Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України засноване Міністерством юстиції України на підставі наказу «Про утворення Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України» від 9 грудня 1997 року № 76/5 та діє відповідно до постанови

Кабінету Міністрів України «Про Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції» від 14 липня 1999 року № 1272, якою підтримано пропозицію Міністерства юстиції про визначення Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції адміністратором реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції

цього Міністерства. Постановлено взяти до відома, що Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції є адміністратором Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру доручень, посвідчених у нотаріальному порядку, Єдиного реєстру нотаріусів, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного державного реєстру об'єднань громадян та благодійних організацій.

Міністерством юстиції України затверджено статут Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, до якого вносилися відповідні зміни, де, зокрема, визначені мета і предмет діяльності цього підприємства, його юридичний статус, права та обов'язки, управління підприємством та самоврядування трудового колективу.

Управління Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України здійснює Генеральний директор, який призначається на посаду та звільняється з посади наказом Міністра юстиції України. Міністерство юстиції України здійснює контроль за діяльністю Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у межах, визначених законодавством та статутом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій Міністерства юстиції України і директора Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України Зеркаль О.В. щодо нерозгляду скарги позивача від 13 березня 2013 року, встановивши, що заступником Міністра - керівником апарату Сєдовим А.Ю. за результатами вивчення скарги ОСОБА_4 було накладено резолюцію «до розгляду Департаменту взаємодії з органами влади Міністерства юстиції України - Зеркаль О.В.», певні порушені у ній питання відносяться до компетенції Міністерства юстиції України, яке є засновником Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та здійснює контроль за його діяльністю у межах, визначених законодавством та статутом вказаного підприємства.

Апеляційний суд правильно зобов'язав Міністерство юстиції України розглянути згадану скаргу позивача та надати їй належну відповідь у межах своєї компетенції.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

У відповідності до частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.