Справа № 636/3448/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 р.Справа № 636/3448/16-а

Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання Цибуковська А.П.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 20 лютого 2017 року по справі № 638/3448/16а за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 20 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено (а.с.174, 177-182 т.1).

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 березня 2016 року.

Зобов'язано Чугуївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 березня 2016 року.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що з лютого 2015 року була отримувачем пенсії в УПФУ Чугуївського району. З 01.03.2016 року УПФУ в ОСОБА_2 районі припинило виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі даних, отриманих в результаті обміну інформацією з УПСЗН ОСОБА_2 РДА, що довідка внутрішньо переміщеної особи втратила чинність з липня 2015 року і більше її термін не подовжувався у передбачений законом порядок. Крім того, згідно довідки Великобабчанської сільської ради позивач з 20.01.2015 року у селі Волохів Яр не проживає і ніколи не проживала. Згідно листа УПСЗН ОСОБА_2 РДА електронна картка внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 закрита з причин не підтвердження місця фактичного проживання. Отже позивач надала недостовірні дані щодо фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи, а тому протиправних дій в призупинені виплати пенсії позивачу ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області - не вбачається. (а.с. 45-47).

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Зазначила, що пенсія ОСОБА_3 була призначена-відновлена виплата ОСОБА_2 ОУПФУ Харківській області за відповідним розпорядженням, в той же час, з огляду на матеріали заведеної справи позивача, жодного рішення у будь-якій формі та за змістом про припинення, зупинення не приймалось.

Не зважаючи на те, що за заявою представника позивача ОСОБА_4, ухвалою суду від 29.03.2017 року було призначено розгляд справи в режимі відеоконференції, в той же час, в звязку з технічними проблемами, проведення судового засідання в режимі відеоконференції стало не можливим. В звязку з чим, з урахуванням ч.8 ст.122-1 КАС України, колегія суддів вважала за можливе провести розгляд справи без участі представника позивача. Розгляд справи, з урахуванням характеру спірних правовідносин можливо здійснити без участі усіх учасників та заслуховування їх пояснень, позиція яких вже висловлена та є зрозумілою, та за можливе прийняти рішення за наявними у справі документами. У випадку неявки в судове засідання усіх сторін, при чому явка яких обовязковою не визнавалась, не було б перешкодою для розгляду справи в іншому порядку.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_3 є пенсіонером за віком на загальних підставах і з листопада 1987 року отримувала пенсію за місцем свого проживання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення 116182, виданого 10.01.1987 року райміськсоцзабезом міста Кіровська Луганської області.

Згідно довідки № від 20.01.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3, яка народилася 10.01.1932 року в селищі Фрунзе Слов'яносербського району Луганської області, та проживала в сел..Червоногвардійське м.Кіровськ Луганської області, перемістилася 20.01.2015 року з тимчасово окупованої території до с.Велика Бабка Чугуївського району, вул..Молодіжна, 7.

21 січня 2015 року ОСОБА_3 особисто звернулася до Управління ПФ України в ОСОБА_2 районі з заявою про запит її пенсійної справи з УПРФУ міста Брянка Луганської області для взяття її на облік у ОСОБА_2 районі та виплати пенсії.

Позивачка перебувала на обліку в ОСОБА_2 ОУПФУ з січня 2015 року та виплата пенсії проводилась по 01.03.2016 року і припинена на підставі даних, отриманих в результаті обміну інформації з УПСЗН ОСОБА_2 РДА, а саме: строк дії довідки внутрішньо переміщеної особи сплив у липні 2015 року і у передбачений діючим законодавством спосіб подовжений не був, що встановлено п.7-1 (в редакції постанови КМУ від 14.03.2016 року №167) постанови КМУ №509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Так, згідно повідомлення УПСЗН ОСОБА_2 РДА ОСОБА_3 перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб з 20.01.2015 року згідно довідки №, яка на отой час була дійсна шість місяців. За продовженням строку дії довідки ОСОБА_3 не зверталася. Станом на 24.10.2016 року електрона картка внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 закрита з причин «не підтверджене місце фактичного проживання». Крім того, згідно інформації сільського голови Великобабчанської сільської ради Чугуївського району, ОСОБА_3 з 20.01.2015 року у селі Велика Бабка Чугуївського району вул..Молодіжна, 7 не проживає. Також, сільським головою наданий акт обстеження проживання на території Великобабчанської сільської ради переміщеної особи, згідно якого ОСОБА_3 з 20.01.2015 року у селі Велика Бабка Чугуївського району по теперішній час не проживає і ніколи не проживала.

Таким чином, виплата пенсії позивачу зупинена у зв'язку з не підтвердженням місця фактичного проживання.

Здійснюючи апеляційний перегляд, та перевіряючи правомірність дій відповідача щодо припинення позивачу з березня 2016 року виплати пенсії колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 цього Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (в редакції на час припинення виплати пенсії позивачу) установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюються в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому. Зазначені виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії такої довідки, виданої після 09.09.2015 року. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року на час її прийняття строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи встановлено не було.

26.08.2015 року Постановою Кабінету Міністрів № 636 внесено зміни до Постанови № 509, якими, зокрема встановлено строк дії такої довідки у шість місяців з дати її видачі.

Постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 352 було також внесено зміни до Постанови № 509, згідно яких встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Колегією суддів встановлено, що при постановленні на облік позивача до УПФУ ним надано довідку № від 20.01.2015 року, згідно якої позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, строку дії довідки встановлено не було.

В матеріалах справи відсутні рішення та докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача від 20.01.2015 року органом, який її видав - УПСЗН ОСОБА_2 РДА. Лише 24.10.2016 року електрона картка внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3ҐФ. була закрита з причин «не підтверджене місце фактичного проживання».

Як встановлено у судовому засіданні, виплату пенсії позивачу зупинено у зв'язку з не підтвердженням фактичного місця проживання. В своїх запереченнях відповідач посилається на призупинення виплати пенсії на підставі ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи проведене співставлення бази отримувачів пенсій та Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб, яка ведеться управлінням праці та соціального захисту населення в ОСОБА_2 РДА у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

В ході розгляду справи як в суді як першої, так і апеляційної інстанцій достовірно встановлено, що Відповідач не приймав жодних рішень про припинення (зупинення) виплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року.

Як зазначила представник відповідача в суді апеляційної інстанції, з огляду на оригінали матеріалів заведеної справи позивача, що пенсія ОСОБА_3 була призначена-відновлена виплата ОСОБА_2 ОУПФУ Харківській області за відповідним розпорядженням, в той же час, жодного рішення у будь-якій формі та за змістом про припинення, зупинення не приймалось.

Колегія суддів зазначає, що припинення виплати Відповідачем пенсії за відсутності будь-якого з цього приводу рішення є грубим та прямим порушенням вимог закону, а тому такі дії є протиправними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках передбачених законом. Наведенні Відповідачем підстави для припинення виплати пенсії, відсутні

Відповідач не вказав, яка з обставин, визначених наведено нормою Закону стала підставою для припинення позивачу виплати пенсії. Також відповідачем не вказано будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу припинення виплати пенсії, як ненадання довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу - 01.03.2016 року були відсутні, встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для припинення йому пенсії.

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі:

1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;

2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї;

3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;

4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»;

5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Як було встановлено, припинення виплати пенсії позивачу відбулося 1 березня 2016 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 та з підстав, не передбачених у статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, відповідач в обґрунтування правомірності припинення виплати позивачу посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції» №637, якою встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509.

Зазначені виплати, що призначені або продовжені відповідним особам до набрання чинності цією постановою, здійснюються за фактичним місцем їх проживання (перебування) у разі видачі їм до 01.02.2015 року такої довідки.

Отже, вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як з'ясування певних обставин, на що посилався відповідач у своїх запереченнях та при прийнятті рішення про припинення виплати пенсії позивачу, оскільки пенсія позивачу була призначена в січні 2003 року. Приписи зазначених постанов не містять положень, які встановлюють обов'язок органів Пенсійного фонду припиняти виплату пенсій через відсутність довідки, виданої згідно з Порядком № 509. Посилання відповідача, що пенсію було призначено на підставі документів, що містять недостовірні відомості не відповідають обставинам справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що на час припинення пенсії позивачу 01.03.2016 року не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, рішень не приймалось, тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу з 01.03.2016 року відповідачем не доведено.

Посилання представника відповідача на те, що з 01.07.2016 року існує порядок, яким визначено, що пенсійні виплати здійснюються внутрішньо переміщеним особам через рахунки та мережу установ та пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України», та можливість одержання пенсії на особові рахунки відкриті в інших банківських установах не передбачена, а тому позовні вимоги про виплату позивачу пенсії на рахунок в іншій банківській установі є такими, що не підлягають задоволенню є безпідставними.

Колегія суддів звертає увагу, що такий порядок, що визначений Постановою КМ України від 05.11.2014 року №637 (із змінами та доповненнями), встановлений з 01.07.2016 року, а до цього таких обмежень встановлено не було, тому поновлення виплати з часу, з якого протиправно було припинено виплату-з 01.03.2016 року не суперечить вищенаведеним вимогам. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом вирішене спір шляхом зобов'язання Відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 березня 2016 року, тобто за тими правилами, що існували на той час та без зазначення кінцевої дати дії таких виплат. Питання щодо продовження виплат за новими встановленими правилами, не є спірним в межах цієї справи.

Сторона позивача не оскаржила постанову суду першої інстанції в частині вимог, які не зазначені в постанові, як задоволенні. До того ж, в даному випадку, не виключена можливість вирішити це питання шляхом звернення до суду з вимогою про прийняття додаткового рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта та надані документи, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 20 лютого 2017 року по справі № 638/3448/16а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 21.04.2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7