Справа № 263/14071/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року справа №263/14071/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 р. у справі № 263/14071/16-а (головуючий І інстанції Скрипниченко Т.І.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області (далі відповідач, апелянт,УПФУ) в якому просив відновити строк на оскарження дій відповідача, визнати неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя, які виразились у незастосуванні ОСОБА_2В при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, при призначенні пенсії, а також зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2В із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2012-2014 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 11.12.2014 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 р. у справі № 263/14071/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій протиправним та зобов'язання провести перерахунок - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя, які виразились у незастосуванні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, при призначенні пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2012-2014 роки) з 08.05.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя Донецької області в частині призначення пенсії за період з 11.12.2015 року по 08.05.2016 року -було залишено без розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було здійснено не перерахунок, не перехід з одного виду пенсії на інший за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а перше призначення нового виду пенсії. Тому, відповідач повинен враховувати положення ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме для визначення розміру пенсії враховувати середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову, ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, якщо пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була призначена до 01.01.2007р., то заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначається з урахуванням прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - 928,81 грн. Якщо пенсія за вислугу років була призначена після 01.01.2007р. - застосовується показник середньої заробітної плати, що враховувався для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в році, в якому заявник звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.05.2012р. розміри всіх пенсій, призначених до 01.01.2008р. обчислюються згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. № 324 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» з врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік складає 1197,91 грн.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що до 30 листопада 2016 року ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні пенсійного фонду та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 11.12.2015 призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» на підставі його заяви про перехід з одного виду пенсії на інший. При переведенні з пенсії застосовано середній показник заробітної плати за 2007 рік.

Перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було здійснено з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197,91 грн.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 9 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до статті 1-1 зазначеного Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

В частині 1статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону № 1058-IV для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України справа №21-612а14 від 31 березня 2015 року та справа №21-550а14 від 09 червня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV він звернувся вперше, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком.

Доводи апелянта про те, що під час підрахунку заробітку для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік, а не показник середньої заробітної плати за 2013-2015 роки з посиланням на те, що позивач вже перебував на обліку у Пенсійному фонду та отримував пенсію, а тому вважає таку процедуру переведенням з одного виду пенсії на інший і не розглядає її як нове призначення пенсії, не приймаються судом до уваги, оскільки такі доводи не обгрунтовані на вимогах діючого законодавства, так як позивач, отримуючи пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», просив призначити йому пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не перевести його на пенсію за віком у межах одного Закону. Тобто, за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неправомірність дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника у галузі економіки України за 2007 рік та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за віком у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013-2015 роки у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для перерахунку пенсії спростовуються приведеними вище обставинами.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 р. у справі № 263/14071/16-а- залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2017 р. у справі № 263/14071/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили..

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_3