Справа № 346/6211/16-а,2-а/346/19/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року № 876/2863/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львов апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року у справі № 346/6211/16-а за позовом ОСОБА_1 до Коломийського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови їй у перерахунку пенсії незаконними та зобов'язати Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплачувати їй пенсію у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з часу призначення пенсії, з врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зазначених в довідці № 2296-04/12-16 від 09.11.2016року.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона багато років пропрацювала на посадах, робота на яких давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» як державному службовцю.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 86 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які під час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 86 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що пенсія державного службовця вираховується у відсотковому відношенні до його заробітку, в які включаються усі види оплати праці, на які сплачуються страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, що складається з посадових окладів, премій, доплат і ранги, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

У відповідності до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески крім виплат одноразового характеру, не обумовлених системою оплати праці.

Постановою КМ України від 18.05.1998 р. № 697 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. Однак, матеріальна допомога та грошова винагорода не входить до зазначеного переліку.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95BP «Про оплату праці» (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткові заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ «Про державну службу» передбачені що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Отже, згідно, вищенаведених норм Законів, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державної службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчислені пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку) . сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкову державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеного в постанові суду від 20.02.12 р. № 22547610 зроблено висновок про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, та враховується при обчисленні розміру його пенсії.

По даному питанню вона зверталася до відповідача із письмовою заявою та надала всі необхідні документи. Проте, в перерахунку пенсії їй було відмовлено.

Таким чином, їй кожного місяця не нараховується і не виплачується пенсія в належному розмірі. Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в добровільному порядку відмовляється включити в розрахунок розміру пенсії виплачену їй матеріальну допомогу та індексацію.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано дії Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії незаконними та зобов'язано Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зазначених в довідці № 2296-04/12-16 від 09.11.2016року, з 27.05.2016 року з урахуванням виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувана постанова підлягає зміні з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 86% зарплати на посаді держаного службовця, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЕ №025591, та довідкою Коломийського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 24.01.2017 року.

09 листопада 2016 року позивач звернулася до Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про перерахунок їй пенсії, яку вона отримує за віком згідно із Законом України «Про державну службу», так як при призначенні їй пенсії не було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію.

Згідно відповіді Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №12874/03.П від 17.11.2016 р., матеріальна допомога (як на оздоровлення, так і на вирішення соціально-побутових питань), індексація та інші виплати не відносяться до інших надбавок, а тому врахувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії законних підстав немає.

Згідно довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», ОСОБА_1 на всі виплати включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається із записів трудової книжки позивачка працювала на посадах, робота на яких давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» як державному службовцю.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконання ним роботи. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить : основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії, належить, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення стягується збір на обов'язкове пенсійне страхування, то її необхідно враховувати при визначенні розміру пенсії.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» враховується при обчисленні пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, яка з врахуванням вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що суми матеріальної допомоги і індексація заробітної плати та інші фактично отримані суми, як складові заробітної плати є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії а тому, враховуючи, що ухвалою від 08.02.2017 року позовні вимоги за період з 04.03.2010 року по 27.05.2016 року з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду залишено без розгляду, позов необхідно задовольнити і визнати незаконною відмову Коломийського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1, та зобов'язати Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зазначених в довідці № 2296-04/12-16 від 09.11.2016 року, з 27.05.2016 року з урахуванням виплачених сум.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи проте є лише частково вірними з таких міркувань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо права позивача на перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати на підставі поданих позивачем довідок про заробітну плату, виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Таким чином, при перерахунку пенсії державного службовця має враховуватись відсоток суми заробітної плати, який було визначено позивачу при призначенні пенсії, а саме 86%.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Оскільки відповідно до ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, то вищевказані норми поширюються на дані правовідносини.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28.05.2013 року (№21-97а13), від 04.03.2014 року (№ 21-3а14), від 16.09.2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати згідно з поданою довідкою про заробітну плату є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Разом з тим колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо дати з якої позивачу слід здійснити перерахунок пенсії.

Так, позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 09.11.2016 р., а тому, проведення перерахунку пенсії позивачу слід здійснювати із 09.11.2016 року.

У відповідності до ст.201 цього Кодексу підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову змінити.

Керуючись: ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Коломийського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року у справі № 346/6211/16-а змінити в частині:

Зобов'язати Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховувався та сплачувався внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зазначених в довідці № 2296-04/12-16 від 09.11.2016року, з 09.11.2016 року з урахуванням виплачених сум.

В решті постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року у справі № 346/6211/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
Повний текст рішення виготовлено 11.04.2017 року.ОСОБА_4