Справа № 589/143/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 р.Справа № 589/143/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Лях О.П. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шосткінського міськрайонного центру зайнятості населення на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017р. по справі № 589/143/17

за позовом Шосткінського міськрайонного центру зайнятості населення

до ОСОБА_1

про стягнення допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИЛА:

17.01.2017р. Шосткинський міськрайонний центр зайнятості населення (далі - Центр зайнятості) звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в сумі 7080 грн. 58 коп.

В обґрунтування позову Центр зайнятості послався на те, що 21.10.2015р. відповідач звернувся до нього із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю та був ознайомлений з умовами отримання зазначеної допомоги. На підставі наказу від 26 червня 2015 року N НТ151026 відповідачу був наданий статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату. 10 червня 2016 року Центр зайнятості на підставі акта N 76 видав наказ N НТ160610, яким визначено, крім іншого, що кошти в сумі 7080 грн. 58 коп., які виплачені ОСОБА_1 як допомога по безробіттю, підлягають поверненню у зв'язку із поданням недостовірних відомостей.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017 року провадження у адміністративній справі №589/143/17 за позовом Шосткинського міськрайонного центру зайнятості населення до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю - закрито. Роз'яснено позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається. Роз'яснено позивачу, що даний позов має розглядатися Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, не як адміністративним судом, в порядку цивільного судочинства.

Шосткінський міськрайонний центр зайнятості населення, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Шосткінського міськрайонного центру зайнятості населення 7080,58 грн. боргу, в т.ч. допомоги по безробіттю 7080,58 грн.. Вказує, що провадження по справі було відкрите в порушення ст. 109 КАС України. Однак при цьому зазначає, що спір стосується публічних правовідносин. Вказує, що наявна ухвала місцевого суду по цивільній справі, яка набрала законної сили, якою цивільне провадження закрито та роз'яснено право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства. Вказує, що ненадходження коштів перешкоджає роботі Фонду, та зазначає, що строк давності за його вимогами не застосовується.

Від директора Шосткінського міськрайонного центру зайнятості населення надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 06.04.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, виходячи з таких підстав.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Статтею 50 КАС України визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1 - 4 частини четвертої статті 50 КАС свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Аналіз частини четвертої статті 50 КАС дозволяє дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків "превентивного" судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши кошти, ОСОБА_1 набув право власності на них. Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти в сумі 7080 грн. 58 коп. та стягнення з нього цієї суми як з недобросовісного набувача, то спір має приватно - правовий, а не публічний характер.

Даний позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина ОСОБА_1 та не підпадає під дію пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22 вересня 2015 року (справи NN 21-1884а15 та 21-2209а15), від 13 вересня 2016р. (у справі № 21-1928а16).

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальними судами у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що закриття провадження у даній справі не обмежить право Центру зайнятості на доступ до правосуддя, оскільки позивач не позбавлений права оскаржити судове рішення у цивільній справі за аналогічним позовом Центру зайнятості.

Щодо доводів апеляційної скарги, щодо відкриття провадження по адміністративній справ, то це ніяким чином не впливає на обов'язок суду закрити провадження у адміністративній справі на підставі п. 1 ст.157 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що даний позов має розглядатись в порядку цивільного судочинства та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду, щодо вирішення процесуального питання про закриття провадження по справі. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2017р. по справі № 589/143/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.04.2017 р.