Справа № 226/262/17
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/262/17
Провадження № 2-а/226/44/2017
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

3 квітня 2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 (відсутня),

відповідач представник ОСОБА_2,

третя особа представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання дій управління неправомірними в обґрунтування якого зазначила, що у звязку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населення та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, у населеному пункті, де мешкала позивач, а саме АДРЕСА_1, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Тому, перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території та проведення антитерористичної операції отримувала щомісяця свою пенсію до вересня 2016 включно. У жовтні 2016 року не була зарахована щомісячна пенсія з невідомих позивачу причин. Діями, що полягають у невиплаті та неперерахуванні пенсії, відповідач грубо порушив право визначне Конституцією щодо соціального захисту, тим самим позбавивши єдиного джерела для існування. Порушуючи право позивача на щомісячне отримання пенсії не вживаючи встановлених Законом дій щодо нарахування та перерахування пенсії на належний та визначений позивачем рахунок. Відповідач вчинив бездіяльність, яка має бути визнана судом протиправною. Але ж обєктивно про прийняття такого рішення до її письмового звернення позивачу не було повідомлено, будь-яка письмова інформація з цього приводу, відповідно до пункту 12 частини 2 статті 64 Закону, компетентним органом позивачу не надсилалась. Тому, позивач просить суд ,визнати протиправним та скасувати рішення управління ПФУ в м. Димитрові Донецької області про припинення виплати пенсії позивачу -ОСОБА_1, та зобовязати управління ПФУ в м. Димитрові Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2016 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в обгрутнування своєї позиції вказала, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в їх органі з 03.07.2015 року. Згідно з довідкою внутрішньо переміщеної особи місцем проживання позивача визначено: місто Мирноград, пров.УральськийАДРЕСА_2. Позивачу пенсія виплачувалась до 1 жовтня 2016 року. У вересні місяці 2016 року між УПФУ в місті Димитрові та УСЗН Мирноградської міської ради було здійснено перевірку чинності довідок, виданих внутрішньо переміщеним особам УСЗН і встановлено, що позивач не виконала вимог п. 6 постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509 і не зявилась для продовження дії довідки особи, яка перемістилась з районів проведення антитерористичної організації, що передбачав наведений пункт у редакції, яка діяла на той час. У звязку з цим довідка була скасована і це стало підставою для припинення виплати позивачу пенсії. Рішення УПФУ не приймало, оскільки сам факт скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є підставою для припинення виплати пенсії цій особі. Вказуючи на те, що управління діяло у відповідності з вимогами законодавства, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи управління соціального захисту населення Мирногадської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні висловилася проти позовних вимог, підтримавши позицію відповідача, додавши, що їх органом дійсно через не продовження дії довідки, як це було передбачено законодавством у період дії довідки позивача, чинність довідки про взяття на облік позивача як особи, яка перемістилась із районів проведення антитерористичної операції, була скасована.

Заслухавши представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, пенсійну справу позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1 вересня 2010 року отримує пенсію за віком (а.с. 13).

ОСОБА_1 у період з 22 червня 2015 року по 22 вересня 2016 року перебувала на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з Петровського району м.Донецька, вул.Степана Щипачова, б. 39, кв. 27, в АДРЕСА_3, що підтверджується відповідною довідкою та інформацією управління соціального захисту населення від 19.06.2015 року № НОМЕР_1 та від 28.03.2017 року відповідно (а.с. 14, 41).

Місто Донецьк включено до затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

3 липня 2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про виплату пенсії, у якій просила запросити її пенсійну справу з Бердянського управління Пенсійного фонду України Донецької області, де вона раніше отримувала пенсію за віком. Розпорядженням № 100 від 13 липня 2015 року позивачу ОСОБА_1 УПФУ в місті Димитрові призначено пенсію за віком, яка виплачувалась до 1 жовтня 2016 року (а.с. 28, 46-47).

Суду наданий звіт о/р без номеру, дати та підписів посадових осіб, у якому, як зазначили представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні, відображено анулювання довідки про взяття позивача на облік як особи, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції (а.с. 29-31).

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоровя, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обовязок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до частини другої статті 46 Основного Закону України гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у звязку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 (далі Закон № 1058), за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Закон № 1058 або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав зупинення або непоновлення виплати вже призначеної пенсії, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений. Вказаною нормою Закону також передбачено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Відповідачем рішення про припинення виплати пенсії позивачу з 1 жовтня 2016 року не виносилось.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобовязань.

До такого висновку суд дійшов і з врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», в якій встановив обовязок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Припинивши виплату позивачу її пенсії через не продовження нею дії довідки про взяття на облік як особи, яка перемістилась з території проведення антитерористичної операції, відповідач послався на Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, який не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

З огляду на приведене, враховуючи, що пенсія за віком - є виплатою довічною та постійною, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України, частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, оскільки з жовтня 2016 року позивачу зупинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав, а наданий відповідачем звіт о/р між органом ПФУ і УСЗН не є таким рішенням у розумінні частини першої статті 49 Закону № 1058-VI.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для припинення виплати її пенсії. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в частині зобовязання відповідача поновити виплату їй пенсію з часу припинення.

В частині скасування рішення, що стало підставою для припинення виплати позивачу ОСОБА_1 пенсії з 1 жовтня 2016 року, суд вважає вимоги позивача заявленими без правових підстав, оскільки таке рішення відповідачем щодо позивача не приймалось.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

На підставі Конституції України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішень Європейського суду та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись, ст.ст.2, 11, 71, 86, 99, 160-163, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1 жовтня 2016 року.

Постанова суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко