Справа № 807/1571/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Справа № 876/1074/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 року у справі № 807/1571/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, якою просив суд: "1. Прийняти адміністративний позов та відкрити провадження в адміністративній справі; 2. Визнати протиправним рішення (наказ) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо проведення такого атестування відносно дільничного офіцера поліції сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_1, майора поліції; 3. Визнати незаконним висновок (рішення) № 01-601 атестаційної комісії №11 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 08 вересня 2016 року; 4. Визнати протиправним та скасувати наказ від 23 вересня 2016 року № 161 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції дільничного офіцера поліції сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_1, майора поліції, поновити його на службі в поліції та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу на користь позивача".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання рішень, дій протиправними, скасування наказу про звільнення зі служби та поновлення на службі у частині визнання протиправними дій Національної поліції України щодо проведення атестування відносно дільничного офіцера поліції сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_1, майора поліції залишено без розгляду.

27 грудня 2016 року суд постановив ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання рішень, дій протиправними та скасування наказу про звільнення зі служби, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у частині позовних вимог щодо: "визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо проведення атестування відносно дільничного офіцера поліції сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_1, майора поліції. Визнати незаконним висновок (рішення) № 01-601 атестаційної комісії № 11 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 08 вересня 2016 року" залишено без розгляду.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06 листопада 2015 року відповідно до наказу УМВС України в Закарпатській області № 247 о/с від 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України. 07 листопада 2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції і призначений на посаду інспектора Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області з присвоєнням спеціального звання майор поліції. 25 липня 2016 року відповідно до наказу ГУ НП в Закарпатській області № 116 о/с майора поліції ОСОБА_1 призначено дільничним офіцером поліції (на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку капітана поліції ОСОБА_3) сектору превенції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області. 23 вересня 2016 року згідно наказу № 161 о/с майора поліції ОСОБА_1, дільничного офіцера поліції сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звільнено з 26 вересня 2016 року за статтею 77 частиною 1 пунктом 5 Закону України "Про національну поліцію" через службову невідповідність. Підставою звільнення був висновок атестаційної комісії ГУНП в Закарпатській області № 11 від 08 вересня 2016 року. Позивач не погоджується з висновком атестаційної комісії та наказом про звільнення, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 року позов задоволено, а саме судом першої інстанції було визнано наказ № 161 о/с "По особовому складу" від 23 вересня 2016 року в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1, дільничного офіцера поліції (на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку капітана поліції ОСОБА_3) сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області зі служби в поліції протиправним та скасувати, поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції (на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку капітана поліції ОСОБА_3) сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 27 вересня 2016 року, стягнуто з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2016 по 26 грудня 2016 року у розмірі 17681,92 грн., допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції (на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку капітана поліції ОСОБА_3) сектору превенції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5940 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи, а саме вказує, що атестаційною комісією під час атестування позивача було враховано не тільки результати тестування та проведеної співбесіди з позивачем але й у сукупності всі документи відносно позивача, атестаційний лист,оцінки професійної та вогневої, фізичної підготовки, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, довідка про результати перевірки, передбаченої законом України «Про очищення влади», показники службової діяльності, результати тестування, рішення приймалось колегіально, тобто вимоги п. 16 Інструкції № 1465 атестаційною комісією було дотримано та виконано в повному обсязі, а таким чином, за результатами розгляду матеріалів та проведеної співбесіди та обговорення атестаційною комісією було прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 06 листопада 2015 року відповідно до наказу УМВС України в Закарпатській області № 247 о/с позивач був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України (а.с. 52).

07 листопада 2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції і призначений на посаду інспектора Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області з присвоєнням спеціального звання майор поліції відповідно до наказу ГУНП в Закарпатській області № 11 о/с від 07 листопада 2015 року (а.с. 51).

25 липня 2016 року відповідно до наказу ГУ НП в Закарпатській області № 116 о/с майора поліції ОСОБА_1 призначено дільничним офіцером поліції (на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку капітана поліції ОСОБА_3) сектору превенції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області (а.с. 22).

Відповідно до атестаційного листа, 08 вересня 2016 року прямим керівником позивача зроблено висновок про те, що позивач займаній посаді відповідає. За результатами тестування позивачем набрано: тестування загальних навичок 24/60, професійне тестування 25/60. За результатами атестування (висновок атестаційної комісії) від 08 вересня 2016 року позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Із результатами атестування (висновком атестаційної комісії) позивач був ознайомлений 09 вересня 2016 року (а.с.а.с. 23-25, 47-49).

Відповідно до протоколу ОП № 15.00033813.0066601 від 08 вересня 2016 року атестаційною комісією було прийнято рішення (висновок атестаційної комісії), що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційна комісія зазначила, що такого висновку дійшла виходячи з наступного: низький рівень знань, відсутня мотивація до роботи, придбано власність без підтвердження відповідними документами, проблеми в сім'ї, не можливість повноцінно внаслідок цього виконувати обов'язки. Не назвав причини зупинки, перевірки документів, не пояснив які це превентивні заходи (а.с. 45).

23 вересня 2016 року ОСОБА_1 відповідно до наказу № 161 о/с було звільнено зі служби в поліції за статтею 77 частиною 1 пунктом 5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 26 вересня 2016 року (а.с. 53).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з відсутністю визначених статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" підстав проведення атестації позивача, відтак, прийнятий Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області наказ від 23 вересня 2016 року №161 о/с, згідно якого позивача звільнено з посади на підставі висновку Атестаційної комісії № 11 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 08 вересня 2016 року є протиправним та таким, що необхідно скасувати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань, свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи ( ч.1 ст.79 КАС України ).

Пунктом 2 ч.1 ст.9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Верховною Радою України 02.07.2015 року було прийнято Закон України «Про Національну поліцію» «580-VIII, яким утворено Національну поліцію України -центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до пунктів 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, приймаються на службу до поліції саме за умови їх відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом. У свою чергу, для визначення їх відповідності таким вимогам Законом України Про Національну поліцію передбачено інститут атестування.

Відповідно ст. 57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною другою вказаної статті визначений вичерпний перелік підстав проведення атестації, а саме:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Так, наказ (витяг) Головного управління Національної поліції України від 11 серпня 2016 року № 853 "Про створення атестаційних комісій №№ 9, 10, 11, 12, 13 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та затвердження їх персонального складу" містить лише мету проведення атестації, яка визначена в статті 57 частині 3 Закону України "Про Національну поліцію", проте не містить підстав для проведення атестації відносно позивача. Однак мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, так як, мета - це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина або достатній привід для її проведення.

Відповідно до даних атестаційного листа, атестація позивача проводилась за відсутності посилання на жодну з підстав проведення атестації поліцейського, які визначені у статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.а.с. 23, 47).

Разом з тим, з даного атестаційного листа вбачається, що позивач проходить службу в органах поліції з 07 листопада 2015 року та у займаній посаді атестується вперше (а.с.а.с. 23, 47).

При цьому, апеляційним судом встановлено, що позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, що встановлено статтею 57 частиною 2 пунктом 1 Закону України "Про Національну поліцію".

Щодо наявності підстав встановлених у статті 57 частини 2 пунктом 2 та пунктом 3 Закону України "Про Національну поліцію" (для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), відповідачами не було надано жодних належних доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестації з цих підстав (неналежне виконання службових обовязків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Згідно Ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 року клопотання Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі було задоволено та відкрито апеляційне провадження.

А тому на підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області судовий збір у розмірі 1818 грн. 96 коп., реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Галицькому районі м.Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38007573, банк отримувача - ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) - 825014, рахунок отримувача - 1004, код класифікації доходів бюджету - 22030001, призначення платежу - судовий збір за подання апеляційної скарги (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний адміністративний суд.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 року у справі № 807/1571/16 - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області судовий збір у розмірі 1818 грн. 96 коп. (одна тисяча вісімсот вісімнадцять гривень) 96 коп., реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Галицькому районі м.Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38007573, банк отримувача - ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) - 825014, рахунок отримувача - 1004, код класифікації доходів бюджету - 22030001, призначення платежу - судовий збір за подання апеляційної скарги (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 11.04.2017 року.