Справа № 2а-771/11/1414
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Київ К/800/45586/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Олексієнка М.М.,

Штульман І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва (далі - Управління) про перерахунок пенсії,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про: визнання протиправними дій Управління щодо проведення перерахунку пенсії з 1 січня 2010 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік; зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009 рік.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2011 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року скасовано постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2011 року, прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

7 березня 2014 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2015 року заяву позивача залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2015 року та направити справу на новий розгляд.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами позивач посилалася пункт 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України; на процесуальні порушення, які були допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи; неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї ж самої норми права, а також неправильне вирішення даної справи судом апеляційної інстанції по суті.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що відсутні підстави, визначені пунктом 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних для розгляду справи (коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому законом порядку спростовують факти, які покладені в основу судового рішення.

Предметом позову у даній справі є перерахунок пенсії позивача із урахуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009 рік.

Частиною 2 статті 40 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вiд 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV, яка набрала чинності 1 січня 2004 року, зазначена формула була такою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи (абзаци другий шостий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV).

Частиною 4 ст. 42 зазначеного Закону у редакції Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

З норм діючого законодавства, у тому числі вищенаведеного Закону, не вбачається, що такі обставини як: процесуальні порушення, які були допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи; неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї ж самої норми права; неправильне вирішення даної справи судом апеляційної інстанції по суті, взагалі враховуються для вирішення питання щодо перерахунку пенсії, тобто не є істотними у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що будь-яких підстав для задоволення наведеної заяви немає.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого судового рішення.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

І.В.Штульман