Справа № 821/361/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/361/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД" про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд» (далі відповідач ПАТ «ТММ-Енергобуд» ), в якому просить стягнути з відповідача несплачену податкову заборгованість в сумі 603 040,19 грн.

Відповідно до змісту адміністративного позову позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами здійснення фінансово господарської діяльності, станом на 14.02.2017 року за відповідачем обліковується загальний податковий борг в сумі 603 040,19 грн., у тому числі: орендна плата за землю з юридичних осіб в сумі 544638,94 грн. (основний платіж - 541681,44 грн., штрафні санкції 2084,07 грн., пеня 873,43 грн.); по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 49855,35 грн.; екологічний податок в сумі 6349,64 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спец використання води водних обєктів місцевого значення) в сумі 1946,11 грн.; з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 250,15 грн.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Разом з тим, письмових заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

На податковому обліку (не основне місце обліку) в Харківській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області перебували окремі обєкти Приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд», за результатами здійснення фінансово господарської діяльності якого станом 14.02.2017 року обліковується загальний податковий борг в сумі 603 040,19 грн., у тому числі:

- орендна плата за землю з юридичних осіб в сумі 544638,94 грн. (основний платіж - 541681,44 грн., штрафні санкції 2084,07 грн., пеня 873,43 грн.), який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань нарахованих відповідно до: податкового розрахунку земельного податку № від10.02.2016 р., податкового повідомлення рішення № від 27.05.2016 р.;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 49855,35 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань нарахованих відповідно до: податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 15.02.2016 р.;

- по екологічному податку в сумі 6349,64 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань нарахованих відповідно до: розрахунків податкового зобовязання з екологічного податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення № від 19.01.2016 р., № від 24.04.2016 р., № від 14.07.2016 р., № від 25.10.2016 р., податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.05.2016 р. ;

- з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спец використання води водних обєктів місцевого значення) в сумі 1946,11 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань нарахованих відповідно до: розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води № від 25.10.2016 р.;

- з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 250,15 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань нарахованих відповідно до: розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 25.10.2016 р.

Несплачений податковий борг становить 603 040,19 грн.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів сплати боргу в сумі 603 040,19 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.4.1 ст.41 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Пунктом 54.3 т. 54 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством ( п.п.54.3.1 п.54.3 ст. 54 ПК України).

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п.54.5 ст. 54 ПК України).

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Доказів оскарження відповідачем вищезазначених податкових повідомлень - рішень суду не надано, а тому вони є узгодженими.

Відповідно до п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обпилення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог ст. 285-287 Кодексу.

Пунктом 285.1 ст. 285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за календарним днем податкового (звітного) місяця. (п.287.3 ст. 287 ПК України).

Відповідно до п.249.1 ст.249 Податкового кодексу України, суми податку обчислюються за податковий період (звітний) квартал платниками податку, податковими агентами.

У разі якщо під час провадження господарської діяльності платником податку здійснюються різні види забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення різними видами забруднюючих речовин, такий платник зобовязаний визначити суму податку окремо за кожним видом забруднення та/або за кожним видом забруднюючої речовини (п.249.2 ст. 249 ПК України).

Згідно п.249.3 ст.249 Податкового кодексу України суми податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, обчислюється платниками податку самостійно щокварталу виходячи з фактичних обсягів викидів, ставок податку за визначеною формулою.

Пунктом 250.1 ст. 250 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.

Платники податку та податкові агенти складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації (п.250.2 ст.250 ПК України).

Відповідно до пп.255.11.1 п.255.11 ст. 255 Податкового кодексу України, водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води щокварталу наростаючим підсумком з початку року.

Пунктом 255.12 ст. 255 Податкового кодексу України встановлено, що порядок декларації, строки сплати, відповідальність та контроль за справлянням рентної плати визначено ст.257 та 258 цього Кодексу.

Статтею 257 Податкового кодексу України, визначено, що базовий (податковий) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобовязань з рентної плати.

Відповідно до п.257.5 ст. 257 Податкового кодексу України сума податкових зобовязань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Пунктом 252.23 ст. 252 Податкового кодексу України, податкові декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копали подаються її платником починаючи з календарного кварталу, що настає за кварталом, у якому такий платник отримає або переоформив спеціальний дозвіл.

Платник рентної плати та уповноважена особа, сплачують податкові зобовязання за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення ділянки надр у межах території України. (п.п.252.25.1 п.252.25 ст. 252 ПК України).

Згідно з п.252.26 ст. 252 Податкового кодексу України, подання декларації, строки сплати, відповідальність та контроль за справлянням рентної плати визначено ст. 257 і 258 цього Кодексу.

Відповідно п. 59.1, п.59.4, п.59.5 статті 59 Податкового кодексу України, платник податків який не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу .

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

19.02.2016 р. відповідачем отримана податкова вимога №103-23 від 15.02.2016 року, яка залишена відповідачем без відповіді.

Податковим органом вживалися необхідні заходи щодо стягнення податкового боргу відповідно до діючого законодавства, але податковий борг не погашено.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не виконав обов'язку платника податку, передбаченого податковим законодавством, а саме, не сплатив у добровільному порядку нараховані зобов'язання в сумі 603 040,19 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача в сумі 603040,19 грн. підтверджується наступними документами, а саме: розрахунком виникнення податкового боргу; витягом інтегрованої картки платника податків; податковим розрахунком земельного податку № від10.02.2016 р., податковим повідомленням рішенням № від 27.05.2016 р.; податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 15.02.2016 р.; розрахунками податкового зобовязання з екологічного податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення № від 19.01.2016 р., № від 24.04.2016 р., № від 14.07.2016 р., № від 25.10.2016 р.; податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 27.05.2016 р.; розрахунком з рентної плати за спеціальне використання води № від 25.10.2016 р.; розрахунком з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 25.10.2016 р.; податковою вимогою від №103-23 від 15.02.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача, слід задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ТММ- Енергобуд» () в доход Державного бюджету України загальний податковий борг в сумі 603 040,19 грн., у тому числі: по орендній платі за землю з юридичних осіб в сумі 544638,94 грн. (основний платіж - 541681,44 грн., штрафні санкції 2084,07 грн., пеня 873,43 грн.); по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 49855,35 грн.; екологічний податок в сумі 6349,64 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спец використання води водних обєктів місцевого значення) в сумі 1946,11 грн.; з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 250,15 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.2.3