Справа № 804/863/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 р.Справа №804/863/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у якій позивач просив суд:
2) визнати неправомірними дії Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з включення до своїх облікових даних інформації про Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій як про платника, який відшкодовує витрати на виплату та доставку пільгових пенсій;
4) зобовязати відповідача виключити запис про Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій з усіх інформаційних систем як установу, що відшкодовує витрати на виплату та доставку пільгових пенсій;
5) зобовязати відповідача не враховувати за позивачем будь-яких сум щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій;
6) зобовязати Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не направляти позивачу розрахунки із сумами відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено таке:
- наказом ДСНС України №215 від 13.05.2013 року Криворізький СВГРЗ було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ДВГРЗ ДСНС України), який являється правонаступником всіх прав та обовязків Криворізького СВГРЗ;
- відповідач по справі ігнорує вказані постанови Вищого адміністративного суду України та продовжує включати в розрахунки витрати на виплату і доставку пільгових пенсій по наступним особам: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_16, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 Іванович, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60 , ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_34, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94 Андрійович, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106;
- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2006 року в справі №А25/107 було встановлено що належним відповідачем за позовами ГІФУ у справах про відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій щодо осіб які заробили свій пільговий стаж в Південному, Центральному, Східному та Західному регіональних спеціальних (воєнізованих) аварійно-рятувальних загонах є Державна спеціальна (воєнізована) аварійно-рятувальна служба Міністерства України з надзвичайних ситуацій ( код ЄДРІІОУ: 26475829). З даною обставиною органи ПФУ погодилися та не оспорювали цей факт;
- в межах справи №А16/166(25/112(32/324(30/308)) Господарським судом Дніпропетровської області було встановлено що Криворізький воєнізований гірничорятувальний загін штабу воєнізованих гірничорятувальних частин Південного регіону Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (код ЄДРІІОУ 00190851) має правонаступника в особі Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства надзвичайних ситуацій України (код ЄДРІІОУ 26475829);
- починаючи з 2015 року всупереч встановленим судами обставинам органи ГІФУ направляють на адресу позивача ОСОБА_107 з вимогами щодо сплати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій щодо осіб, які отримали свій пільговий стаж в підприємствах правонаступником яких, як було встановлено судами, є Державна спеціальна (воєнізована) аварійно-рятувальна служба Міністерства надзвичайних ситуацій України (код ЄДРІІОУ 26475829);
- бездіяльність своїх посадових осіб щодо невиконання рішень суду відповідач обґрунтовує правовими позиціями які викладені в постановах Верховного Суду України від 26.01.2016 року (справа №818/1603/14), від 04.11.2015 року (справа №813/3008/13-а), від 23.04.2013 року( справа №21-113а15), від 10.09.2013 року (справа №21-215а13), від 30.06.2015 року (справа №21-171а15), від 10.10.2011 року (справа №21-62а11). Але таке обґрунтування є помилковим з огляду на те, що при винесенні вказаних постанов суд не досліджував правовий статус саме позивача, не вирішував питання чи відноситься позивач до гірничорятувальних частин, яким згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виплата доставка пільгових пенсій провадиться за рахунок Державного бюджету, також не надавалося правової оцінки стосовно правонаступництва позивача;
- в ухвалі по справі №2-6/2016 від 13.04.2016 року Конституційний Суд України встановив, що аналіз положень підпункту пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить про те, що в абзаці четвертому цього підпункту встановлено перелік підприємств та організацій, які вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах окремим категоріям осіб, та передбачено винятки з цього переліку, серед яких особовий склад гірничорятувальних частин;
- крім того, свою бездіяльність відповідач мотивує тим, що всі доводи позивача спростовуються довідками про пільговий стаж пенсіонерів. Однак, таке твердження є безпідставним, оскільки пенсійне законодавство не повязує обовязок відшкодування підприємством витрат на виплату і доставку пільгових пенсій з фактом надання уточнюючої довідки;
- позивач постійно звертається до відповідача з вимогою про виключення відомостей про позивача з реєстру платників відшкодування витрат на виплат і доставку пільгових пенсій та неодноразово надавав усі рішення судів які було прийнято з цього питання, але відповідачем жодних дій з приводу відновлення порушеного права позивача вжито не було;
- дії Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійної фонду України щодо включення позивача до облікових даних щодо платників відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є неправомірними, а бездіяльність органів відповідача щодо невиконання рішень судів та відновлення порушеного права позивача є протизаконною.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи наступним:
- управління не має фактичної змоги виконати вимоги позивача стосовно виключення запису про ДВГРЗ ДСНС України з усіх інформаційних систем як установу, що відшкодовує витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки дане зобовязання базується не на даних будь-яких інформаційних систем, а безпосередньо на підставі Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»;
- обовязок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ДВГРЗ ДСНС України, з врахуванням поосібного переліку працівників гірничорятувальних частин, підтверджено рішеннями судів, що набрали законної сили, зокрема у справі №804/5096/16;
- Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повністю погоджується з твердженнями позивача, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Саме на чинному законодавстві базується обовязок Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, та обовязок управління нараховувати та направляти позивачеві ОСОБА_107 із сумами відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
Представники позивача та відповідача клопотали про розгляд справи за їх відсутності, за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.
Розглядаючи заявлений спір по суті, з метою чіткого висловлення правової позиції, суд розглядає кожну вимогу окремо.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу. Такий контроль здійснюється внаслідок звернення до адміністративного суду із новим адміністративним позовом учасників виконавчого провадження (крім державного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій.
Спеціальними способами судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; штраф за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Так, згідно частини девятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що у даному випадку позивачем обраний невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки законодавством передбачені відповідні процедури контролю за виконанням судового рішення у справі, у звязку із чим суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР) платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
На обовязкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).
Положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Процедура відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульована «Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі Інструкція №21-1).
В даному випадку є вирішальним, що Інструкція 21-1 відносно спірних платежів визначає процедуру саме відшкодування витрат, коли як відносно інших платежів, таких як заборгованість зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені визначає процедуру стягнення.
Такі особливості є важливими, оскільки процедура відшкодування призначена для платника, а процедура стягнення для органу Пенсійного фонду.
Згідно Інструкції №21-1 орган Пенсійного фонду здійснює лише визначення розміру відшкодування витрат, а платник здійснює добровільну сплату фактичних витрат на підставі таких ОСОБА_107, у звязку із чим суд приходить висновку, що ОСОБА_107 носять повідомлюючий та розрахунковий характер.
Інструкція №21-1, рівно як й інші нормативні акти, не передбачає процедуру оскарження ОСОБА_107 як рішень субєкта владних повноважень, у звязку із чим, з врахуванням вищевикладених доводів, суд зазначає, що заперечення відносно правильності визначення розміру відшкодування фактичних витрат можуть заявлятись платниками у разі стягнення сум заборгованостей, в обґрунтування розміру яких орган Пенсійного фонду посилатиметься на такі ОСОБА_107, а суд надаватиме оцінку обґрунтованості їх розрахування.
Так, порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений розділом 6 Інструкції №21-1.
Згідно із пунктом 6.1 частини 6 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:
- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у встановлених відсоткових розмірах.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції №21-1).
Таким чином, наведеною нормою встановлений обовязок органів Пенсійного фонду України, в яких одночасно знаходяться на обліку платники єдиного внеску та обліковуються пенсіонери, яким призначено пенсію на пільгових умовах, надіслати таким підприємствам до 20-го січня поточного року розрахунки фактичних витрат.
ОСОБА_107 складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1).
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції №21-1).
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції №21-1).
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обовязок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не повязаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом №1058-IV).
Таким чином, обовязок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у позивача виникає лише на підставі Закону та не потребує реєстрації у будь-яких довідниках чи інформаційних системах як організації, що відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.
Наявність позивача у будь-яких інформаційних системах ПФУ не створює самостійного обовязку та наслідків для позивача, отже, не порушує його права.
З урахуванням викладеного суд зазначає про необґрунтованість вимог позивача та відмовляє у задоволенні позиву у розглянутій частині.
4. Щодо зобовязання відповідача виключити запис про Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій з усіх інформаційних систем як установу, що відшкодовує витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.
Як зазначено вище, обовязок підприємства по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникає на підставі Закону та не потребує реєстрації у будь-яких довідниках чи інформаційних системах як організації, що відшкодовує такі витрати, у звязку із чим суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині з огляду на відсутність порушених прав позивача. Крім того, належить зазначити, що позивач не вказав та не навів належних доводів щодо того, з яких саме інформаційних систем його належить виключити.
5. Щодо зобовязання відповідача не враховувати за позивачем будь-яких сум щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
Згідно пункту 1.3 Порядку облік надходження сум платежів ведеться спеціалістами відділу обліку надходження платежів управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах та районах у містах, а також у містах та районах (далі - органи Пенсійного фонду).
Органи Пенсійного фонду для ведення обліку сум платежів одержують документи від органів Державного казначейства України, платників, банків та інших органів відповідно до чинного законодавства України (пункт 2.1 Порядку).
Документами, на підставі яких здійснюється облік сум нарахованих платежів шляхом занесення інформації про суми, що підлягають сплаті платниками, до карток особових рахунків платників, є розраховані відповідним органом Пенсійного фонду: розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (абзац пятий підпункту «б» пункту 2.2 Порядку).
З метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів автоматично формуються картки особових рахунків платників на підставі документів, зазначених у розділі II цього Порядку (пункт 3.1).
Згідно пункту 4.1 Порядку відображенню в картках особових рахунках платників підлягають нараховані: суми платежів, самостійно визначені платником; суми платежів, нараховані (зменшені, списані) відповідним органом Пенсійного фонду; розстрочені суми при розірванні договору розстрочення.
Таким чином, облік сум платежів та занесення інформації про суми, що підлягають сплаті платником, до картки особового рахунку щодо сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відноситься до функціональних обовязків органу Пенсійного фонду.
Суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову в частині зобовязання відповідача не враховувати за позивачем будь-яких сум щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки повноваження щодо врахування та обліку таких сум є виключною компетенцією органу Пенсійного фонду, яка надана субєкту владних повноважень чинним законодавством та не може бути відмінена/заборонена судом.
Крім того, зазначена вимога заявлена на майбутнє, а захисту підлягають лише порушені права. Належним способом захисту для позивача суд вважає надання заперечень при стягненні сум по розрахунках.
6. Щодо зобовязання Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не направляти позивачу розрахунки із сумами відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції №21-1).
Таким чином, наведеною нормою встановлений обовязок органів Пенсійного фонду України, в яких одночасно знаходяться на обліку платники єдиного внеску та обліковуються пенсіонери, яким призначено пенсію на пільгових умовах, надіслати таким підприємствам до 20-го січня поточного року розрахунки фактичних витрат.
Суд зазначає, що до повноважень адміністративного суду відноситься визначення порядку захисту порушеного права, проте суд не може перебирати на себе функції інших органів, зокрема, щодо відміни та/або виключення встановленого законодавством обовязку субєкта владних повноважень, до того ж вказані вимоги заявлені на майбутнє.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 14 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1