Справа № 227/4972/16-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Здоровиця О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року справа №227/4972/16-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області

від 28 лютого 2017 року

по адміністративній справі № 227/4972/16-а (суддя Здоровиця О.В.)

за позовом ОСОБА_3

до інспектора Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до інспектора Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 (далі відповідач) про скасування постанови БР № 282567 року від 23.12.2016 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.1-5).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено з огляду на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України (а.с.37-38).

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив постанову місцевого суду скасувати (а.с.43-45).

Заявник апеляційної скарги вказує на помилку в оформленні постанови, зокрема, не вірно написане його прізвище. Зазначає, що перебуваючи під емоційним впливом, помилково в своїх поясненнях зазначив що здійснив обгін, хоча, на його думку, він здійснив обїзд транспортного засобу до початку моста. Також у нього виникають сумніви з приводу того, що швидкість його транспортного засобу на мосту була 50 км/год.

Позивач в апеляційній скарзі зауважив, що відповідачем були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме, інспектором не були прийняті докази щодо непричетності до скоєння правопорушення: якість дорожнього покриття, ухил мосту, погодні умови, швидкість автобусу.

Посилаючись на положення статей 258, 276, 283 КУпАП, заявник апеляційної скарги наголошує, що постанова виноситься тільки за результатом розгляду справи за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в той час як інспектором розглянуто справу за місцем зупинки транспортного засобу.

Вважає, що судом першої інстанції проігноровано доводи позивача щодо порушення інспектором статей 278, 279 КУпАП.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, яке задоволене судом.

За приписами пункту 1 та 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що інспектором Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії БР № 282567 від 23.12.2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП ОСОБА_3, оскільки останній порушив правила обгону, а саме 23.12.2016 року о 20.35 годин в м. Покровськ по вул. Артема (Центральна), керуючи власним автомобілем здійснив на мосту обгін автобусу, чим порушив п.14.6 «г» ПДД України. За вказане адміністративне правопорушення було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.17).

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів звертається до положень нижчезазначених норм.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Підпунктом 14.6 «г» Правил дорожнього руху встановлено, що обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач вказує, що здійснюючи начебто обгін на мосту він намагався уникнути створення аварійної ситуації, зазначає, що у той день були наступні погодні умови: вдень сніг і температура повітря -4С, а ввечері дощ і температура повітря -5С, звичайно за таких погодних умов на дорозі слизько, внаслідок чого він і вирішив обїхати автобус, для того, щоб була можливість виїхати на великий ухил моста з достатньою швидкістю та не спричинити створення аварійної ситуації.

Аналізуючи зазначені пояснення, колегія суддів приходить до висновку, що сам факт обгону автобусу не спростовується позивачем, а лише надаються пояснення стосовно мети цього обгону, зокрема, уникнути аварійної ситуації. Однак, на думку суду, обгін в забороненому місці та при несприятливих погодних умов може привести до аварійної ситуації, а не уникнути її.

Крім того, факт обгону підтверджується письмовими поясненнями позивача (а.с.32), які він надавав 23.12.2016 року одразу після скоєння правопорушення. З вказаних письмових пояснень вбачається, що вони написані позивачем власноруч і їх зміст свідчить про те, що останній дійсно 23.12.2016 року приблизно о 20.35 годин, керуючи своїм автомобілем на мосту м. Покровська здійснив обгін автобуса. Посилання позивача на емоційний вплив під час написання пояснень, що привело до невірного зазначення певних обставин, колегія суддів не приймає з огляду на недоведеність цих доводів.

Колегія суддів також спростовує доводи заявника апеляційної скарги щодо порушення відповідачем статей 258, 276, 283 КУпАП та прийняття постанови на місці зупинки транспортного засобу з огляду на наступне.

За правилами частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Колегія суддів зазначає, що поліцейський в своїй діяльності керується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частинами 1, 2 статті 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 121 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ОСОБА_1 України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки місце зупинки транспортного засобу позивача знаходиться в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, враховуючи висновки Конституційного Суду України, колегія суддів спростовує доводи позивача стосовно того, що справа повинна розглядатись за адресою, де розташоване зазначений відділ поліції.

Слід зазначити, що позивач мав право заявити клопотання про перенесення розгляду справи на інший час за місцем знаходження відділу поліції, однак цим правом не скористався, а постанова була прийнята на місці зупинки транспортного засобу без складання протоколу, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Аналіз змісту постанови про адміністративне правопорушення свідчить про дотримання відповідачем вимог до змісту постанови про адміністративне правопорушення, встановлених статтею 283 КУпАП.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про адміністративне правопорушення була складена в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (позивача у справі), який отримав копію постанови, про що свідчить його підпис, а також скористався своїм правом давати пояснення та правом на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з наданням (розясненням) позивачу його прав.

Відповідно до частині 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 122 КУпАП) є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 11, ст. 24, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року по справі № 227/4972/16-а залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року по справі № 227/4972/16-а залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 11 квітня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2