Справа № 337/997/17
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/997/17
Провадження № 2-а/337/87/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.Є. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій противоправними та покладання зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

У позові вказав, що він з 23.12.2014 року перебуває на обліку в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя де йому була призначена пенсія за вислугою років, але виплата пенсії йому не здійснювалася, оскільки він продовжував працювати та сплачувати страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. 09.02.2017 року він здобув право на пенсію за віком згідно ст.. 26 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», а тому 10.02.2017 року звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя. З відповіді відповідача від 09.03.2017 року він дізнався, що нова пенсія йому не призначалася, його було переведено з одного виду пенсії на інший, при цьому управлінням застосований показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як передбачено ст.. 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Такі дії відповідача вважає неправомірними, тому просив визнати противоправними дії Пенсійного фонду України в Хортицьком районі м.Запоріжжя щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком з 09.02.2017 року відповідно до ст.. 26, 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення - 2014, 2015, 2016 роки та становить 3764 грн. 40 коп., зобовязати управління нарахувати та виплачувати йому з 09.02.2017 року та в подальшому пенсію за віком згідно зі ст.. 26, 40 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення - 2014, 2015, 2016 роки та становить 3764 грн. 40 коп., зобовязати виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною з 09.02.2017 року пенсією за віком, стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

30.03.2017 року по зазначеній справі було відкрито скорочене провадження (а.с. 16), відповідачу було надано строк до 10.04.2017 року для подання письмових заперечень або заяви про визнання позову, також відповідачу було розяснено, що в разі ненадходження до суду заперечень, справа буде розглянута в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для подання письмових заперечень на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Письмові заперечення проти позову або заява про визнання позову від відповідача до суду не надійшли, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній документів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с. 11) та йому призначена пенсія як працівнику освіти по вислузі років. Оскільки позивач працював, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.13-15), виплата йому пенсії не здійснювалася.

У звязку з тим, що позивач досяг пенсійного віку, він 10.02.2017 року звернувся до УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії йому за віком відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Хортицькому районі від 09.03.2017 року за №4-9/о-9, ОСОБА_1 було повідомлено, що з 23.12.2014 року йому вже призначена довічна пенсія за вислугу років та він має право на перехід з пенсій за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст.. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно ст.. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під час переведення з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати, який урахували під час призначення попереднього виду пенсії, а тому йому пенсія призначена та виплачується згідно з вимог чинного законодавства (а.с.12).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років даним Законом не передбачена та за рахунок коштів Пенсійного фонду не виплачується.

Разом з тим ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років.

Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що йому була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», яку він не отримував, відповідачем не спростоване.

Частиною третьою статті 45 Закону України №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме п. 2 розділу XV Прикінцевих положень, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності в наслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1ст.44 Закону №1058-IVзаява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058, але у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічні правові позиції висловлені Вищим адміністративним судом України у постановах від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 року у справі №К/800/45035/13, від 16.01.2014 року у справі К/800/1384/13.

Положеннями ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався підчас призначення(попереднього перерахунку)попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що лише за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався підчас призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивач звернувся до відповідача вперше 10.02.2017 року. При цьому, також, необхідно враховувати, що після призначення пенсії на пільгових умовах, яке мало місце 23.12.2014 року, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Доказів того, що позивач надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії відповідачем суду не надано, а тому у відповідача не було підстав застосовувати такий показник середньої заробітної плати. Таким чином, відповідач зобов'язаний провести нарахування позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, відповідно ст. 9 цього Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058, яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню. В даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом №1058-ІVта не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» при призначенні пенсії за віком, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, та вимогам частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Оскільки ОСОБА_1 після призначення пенсії за вислугу років одразу був зарахований на роботу, у зв'язку з чим, виплата вказаної пенсії йому була припинена, підстав для поновлення виплат пенсії за вислугу років, не було, тому перед призначенням пенсії за віком він не отримував жодного виду пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що в процесі судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність своїх дій.

На підставі викладеного, суд вважає, що УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя порушив вимоги діючого законодавства, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 09.02.2017 року відповідно до ст. 26, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014-2016 роки в розмірі 3764 грн. 40 коп.

За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя противоправними та покладання зобовязання вчинити певні дії, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат, судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно квитанцій № 0.0.730762256.1 від 21.03.2017 року та № 0.0.735874050.1 від 29.03.2017 року за подання позову до Хортицького районного суду м.Запоріжжя сплатив судовий збір в розмірі 641 грн. 20 коп. (а.с. 1, 2).

Згідно зі ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення позивача до суду становив 640 грн., а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до ст. 7 Закону України «По судовий збір», в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

В іншій частині цих вимог адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.2,70-71,159-163,167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Пенсійного фонду України в Хортицьком районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 09.02.2017 року відповідно до ст. 26, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014-2016 роки та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 09.02.2017 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик