Справа № 803/1756/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Львів Справа № 876/3655/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Богаченка С. І.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря Андрушківа І. Я.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 803/1756/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» (далі ТзОВ «ВКП «Каскад») звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ), Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі управління ДАБІ у Волинській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати прийняті управлінням ДАБІ у Волинській області припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10 листопада 2016 року та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18 листопада 2016 року № 45/2757.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що позапланова перевірка додержання ним вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил містить ряд порушень вимог чинного законодавства, фактично не проводилась, а матеріали, складені за її результатами були сфальсифіковані; що штрафні санкції до нього застосовані поза межами строків, встановлених частиною першої статті 250 Господарського кодексу України.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, а також на те, що суд першої інстанції не врахував, що оскаржені ним припис та постанова обмежують його право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; що застосування штрафних санкцій за експлуатацію обєкта, не введеного в експлуатацію до моменту встановлення законодавством такого обовязку, суперечить загальним нормам права про юридичну відповідальність.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу ДАБІ від 08 вересня 2015 року № 976 «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю» управлінням ДАБІ у Волинській області видано направлення від 12 жовтня 2016 року № 550 головному інспектору будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_3 на здійснення позапланової перевірки виконання припису від 08 квітня 2013 року, виданого ТзОВ «ВКП «Каскад» по об'єкту «Приміщення з магазином та офісом по вул. Косачів, 8, в м. Ковелі Волинської області». Строк дії направлення з 31 жовтня 2016 року по 04 листопада 2016 року.

27 жовтня 2016 року управлінням ДАБІ у Волинській області на адресу позивача направлено лист № 1003-1.13/2517-16, в якому останнього повідомлено про проведення позапланової перевірки виконання вимог припису від 08 квітня 2013 року № 22 в період з 31 жовтня 2016 року по 04 листопада 2016 року та про забезпечення участі у проведенні перевірки уповноважених осіб у зазначений період.

У зв'язку з неможливістю проведення у вказаний період позапланової перевірки (відсутність директора ТзОВ «ВКП «Каскад» ОСОБА_1 на об'єкті) головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_3 складено службову записку від 07 листопада 2016 року про видачу нового направлення на проведення позапланової перевірки виконання вимог припису від 08 квітня 2013 року № 22.

07 листопада 2016 року управлінням ДАБІ у Волинській області видано нове направлення для проведення позапланової перевірки № 611, строк дії якого з 07 листопада 2016 року по 11 листопада 2016 року.

10 листопада 2016 року за результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким встановлено, що директор ТзОВ «ВКП «Каскад» ОСОБА_1 не виконав вимог припису від 08 квітня 2013 року № 22 щодо усунення порушень містобудівного законодавства, а саме: відсутні документи, які надають право експлуатації приміщення з магазином та офісом по вул. Косачів, 8 в м. Ковелі, що є порушенням вимог підпункту «а» пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 6 пункту 7, абзацу 3 підпункту 3 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Також, 10 листопада 2016 року управлінням ДАБІ у Волинській області складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з вимогою усунути виявлені під час перевірки порушення містобудівного законодавства до 01 лютого 2017 року.

18 листопада 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_3 на підставі матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 45/2757, відповідно до якої ТзОВ «ВКП «Каскад» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 14500,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що оскаржені припис від 10 листопада 2016 року та постанова про накладення штрафу від 18 листопада 2016 року № 45/2757 є правомірними, оскільки факт невиконання позивачем вимог припису від 08 квітня 2013 року № 22 підтверджується матеріалами справи.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок).

Згідно із пунктами 3 та 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 3 пункту 11 Порядку посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обовязкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з пунктом 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельний контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельний контролю.

Як видно з матеріалів справи, підставою для винесення позивачу припису від 08 квітня 2013 року № 22 щодо усунення порушень містобудівного законодавства по об'єкту «Приміщення з магазином та офісом по вул. Косачів, 8 в м. Ковелі Волинської області» за наслідками проведення управлінням ДАБІ у Волинській області позапланової перевірки, послужило виявлення порушення частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 431, а саме відсутність документів, які надають право експлуатації приміщення з магазином та офісом.

Частинами восьмою, десятою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Замовник відповідно до Закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або серитифіката.

Пунктом 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року визначено, що експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Суд звертає увагу на те, що вищенаведені норми визначають порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів після набрання ними чинності, містять заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію за час їхньої дії, та не містять застережень, зокрема про поширення їхньої дії на відносини, які виникли до набрання ними чинності, що відповідає позиції Верховного суду України, висловленій в постанові від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, встановлений вищенаведеними нормами обов'язок введення закінчених будівництвом об'єктів будівництва в експлуатацію та відповідальність за його невиконання стосуються тих субєктів, які закінчили будівництвом обєкти після набрання чинності вказаними нормативно-правовими актами.

Разом з тим, добудова до власних приміщень загальною площею 67,1 кв. м була здійснена позивачем у 1997 році, що підтверджується технічним паспортом, складеним станом на 14 квітня 1997 року.

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 20 квітня 2000 року № 143 «Про погодження добудови до власних приміщень» погоджено вказану добудову до існуючих приміщень Виробничо-комерційному підприємству «Каскад» на власній території відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 28 жовтня 1997 року № 118.

12 червня 2001 року виконавчим комітетом Ковельської міської ради було прийнято рішення № 229 про оформлення права власності за ТзОВ «ВКП «Каскад» на приміщення площею 234,1 кв.м по вул. Косачів, 8 у місті Ковелі, на підставі якого Волинським бюро технічної інвентаризації Виробничо-комерційному підприємству «Каскад» видано свідоцтво про право власності серії АБ № 15170 на вказане приміщення та внесено запис в реєстрову книгу за № 119 від 13 червня 2001 року.

В період з 2001 - 2003 роки позивачем було проведено ремонтні роботи в даному приміщенні, внаслідок яких загальна площа будівлі зменшилась на 3,7 кв. м.

04 червня 2003 року на замовлення ТзОВ «ВКП «Каскад» Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної документації» було виготовлено технічний паспорт на приміщення, розташоване за адресою: м. Ковель, вул. Косачів, 8, який є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Відповідно до технічного паспорта загальна площа приміщення становить 230,4 кв. м. Згідно з експлікацією приміщень по плану даного приміщення, воно складається з магазину загальною площею 41,5 кв.м. та адміністративного корпусу загальною площею 188,9 кв. м.

Частиною пятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Таким чином, зазначена норма передбачає певний порядок, відповідно до якого реєстрація права власності на об'єкт містобудування є завершальним етапом процесу будівництва.

Згідно з статями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 331 Цивільного кодексу України передбачено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як видно з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ТзОВ «ВКП «Каскад» зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 230,4 кв.м, що свідчить про прийняття в експлуатацію згаданого майна у встановленому законодавством порядку.

За таких обставин, ТзОВ «ВКП «Каскад» з моменту державної реєстрації права власності набуло права володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, розташованим за адресою: м. Ковель, вул. Косачів, 8, загальною площею 230,4 кв. м.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено введення в експлуатацію нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване до набрання чинності цим Законом.

Крім того, суд бере до уваги постанову Вищого господарського суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 903/632/15 за позовом Ковельської міської ради до Виконавчого комітету Ковельської міської ради, ТзОВ «ВКП «Каскад» про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Ковельської міської ради від 12 червня 2001 року № 229 «Про оформлення права власності на установи» та визнання недійсним свідоцтва про право власності від 13 червня 2001 року на приміщення площею 234,1 кв.м, яке розташоване в місті Ковелі по вул. Косачів, 8, та належить ТзОВ «ВКП «Каскад», якою залишено без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 09 грудня 2015 року та рішення Господарського суду Волинської області від 20 серпня 2015 року, якими в задоволенні позову було відмовлено.

Враховуючи викладені правові норми, а також те, що позивачем зареєстровано право власності на об'єкт «Приміщення з магазином та офісом по вул. Косачів, 8 в м. Ковелі Волинської області», суд приходить до висновку про помилковість висновків перевірки та протиправність прийнятого за її результатами оскарженого припису.

Щодо правомірності винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18 листопада 2016 року № 45/2757, якою ТзОВ «ВКП «Каскад» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 14500,00 грн суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, згідно з статтею 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Так, приписом від 08 квітня 2013 року № 22 щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил зобовязано позивача усунути виявлені порушення до 20 травня 2013 року, а тому, перебіг строків застосування до позивача штафних санкцій за невиконання вимог припису почався 21 травня 2013 року та сплив 21 травня 2014 року.

Посилання відповідача на те, що законність припису від 08 квітня 2013 року було предметом розгляду у справі № 803/971/13-а, судове рішення в якій набрало законної сили лише 02 червня 2016 року, суд до уваги не бере, оскільки оскарження в судовому порядку рішення субєкта владних повноважень не зупиняє дію такого, а суду не надано копії відповідної ухвали суду у справі № 803/971/13-а про зупинення його дії в порядку забезпечення адміністративного позову.

Отже, штрафні санкції застосовані до позивача постановою від 18 листопада 2016 року № 45/2757 поза межами строків, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10 листопада 2016 року та застосовано до позивача штрафні санкції, передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» за виявлені правопорушення в сфері містобудівної діяльності, а тому оскаржені припис та постанова підлягають скасуванню.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Щодо питання розподілу судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частинами першою та другою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Враховуючи наведене, сплачений ТзОВ «ВКП «Каскад» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 3968,66 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань управління ДАБІ у Волинській області.

Також, позивачем заявлено клопотання про присудження витрат на правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази, а тому необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений у звязку з наданням відповідних послуг.

Як видно з матеріалів справи, на підтвердження факту надання правової допомоги позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 21 лютого 2017 року, розрахунок наданих юридичних послуг від 06 квітня 2017 року, акт наданих послуг від 06 квітня 2017 року, платіжні доручення від 27 лютого 2017 року № 2083 та від 03 квітня 2017 року № 2227.

Разом з тим, доказів погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який мав би бути передбачений договором про надання правової допомоги, та який може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором, суду не надано, а тому підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу відсутні.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року у справі № 803/1756/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10 листопада 2016 року та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18 листопада 2016 року № 45/2757.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Каскад» судові витрати в розмірі 3968 (три тисячі девятсот шістдесят вісім) гривень 66 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: С. І. Богаченко

Судді А. І. Рибачук

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2017 року.