Справа № 2-а-5137/11
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 р. Справа № 2-а-5137/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по справі за заявою ОСОБА_4 про зміну способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціальної політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціальної політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну способу виконання Постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2011 року по справі № 2-а-5137/11 на стягнення з Управління праці та соціальної політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_4 заборгованості по перерахунку в розмірі 44946,00 грн. відмовлено.

Не погодившись з Ухвалою суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року та винести нове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Крім того, апелянт зазначає, що при прийняті оскаржуваної Ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2011 року, яка була залишена без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року, адміністративний позов ОСОБА_4 задоволений повністю. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціальної політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області, щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_4 в повному обсязі одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління праці та соціальної політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 одноразову компенсацію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за 2010 рік, відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше виплачених грошових коштів. Зобов'язано Управління праці та соціальної політики Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік, відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням раніше виплачених грошових коштів.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 07.03.2014 року було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-5137/11, виданого 14.02.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області.

Листом від 18.11.2016 року № 01/07-700-5547 Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області повідомило державного виконавця, що виконання судового рішення є неможливим у зв'язку з відсутністю коштів, так як відповідно до кошторисних призначень фінансуються тільки поточні соціальні виплати.

При зверненні до суду із заявою в порядку ст.263 КАС України ОСОБА_4 посилається на те, що нарахована сума не була виплачена на його користь, виконавчий документ не може бути виконаний у зв'язку з тим, що рішення прийнято про зобов'язання вчинити дії, а не про стягнення коштів.

Аналізуючи зміст вимог заяви вбачається, що заявником ставиться питання фактично змінити по суті судове рішення та вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області постанови від 12.05.2011 року.

Частиною 1 статті 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

При цьому, зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання відповідача виплатити зазначений перерахунок на стягнення конкретної суми цього перерахунку є незаконною.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14).

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а відповідно і підстав для задоволення поданої заяви.

Згідно з п. 1 ст. 71 КАС України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені необхідними в розумінні ст. 69 КАС доказами та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про зміну способу виконання судового рішення є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, - за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2017 року по справі № 2-а-5137/11, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3