Справа № 2-а/155/17/17,155/1940/16-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/3292/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 15 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Горохівського районного суду Волинської області з позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Локачинське ОУПФУ) про (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) визнання дій неправомірними, зобов'язання поновити виплату пенсії як інваліду третьої групи, починаючи з 01.01.2016 року.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 15 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновлені виплати пенсії по інвалідності. Зобов'язано Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, починаючи з 27 червня 2016 року. В решті частині позову - відмовлено.

Із цією постановою не погодилося Локачинське ОУПФУ та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що така винесена з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт, зокрема зазначив, що стаття 47 Закону № 1058 у редакції Закону № 213 не визнана неконституційною, позивач не займає посади в органах, перелічених в пункті 3 Прикінцевих положеннях Закону № 213, а обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому Локачинським обєднаним УПФУ Волинської області було правомірно тимчасово припинено виплату пенсії позивачу.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Локачинському об'єднаному УПФУ як отримувач пенсії по інвалідності - інвалід ІІІ групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та одночасно працює на посаді провідного спеціаліста Головного управління Держспоживслужби у Волинській області, є державним службовцем.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, як пенсіонеру, якbq працює на посаді державного службовця, виплату пенсії по інвалідності позивачу призупинено, починаючи з 01 квітня 2015 року. Згідно листа заступника начальника Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 273/Д-01 від 01 грудня 2016 року, позивачу відмовлено у поновленні раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи, з тих підстав, що він, перебуваючи на обліку в управлінні, одночасно працює на посаді державного службовця, а тому відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ законних підстав поновити виплату пенсії немає.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, пп. 2 п. 12 розділу 1 якого внесено зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, згідно яких:

тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ було продовжено період, з якого пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, пенсії не виплачуються, а саме з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки вказаного в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про державну службу», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Правильним є висновок суду, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії по інвалідності, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, підлягає відновленню, а Локачинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області необгрунтовано відмовлено у цьому, оскільки підстави для її невиплати відсутні.

Розглядаючи спір суд першої інстанції врахував вимоги ч. 2 ст. 99 КАС України згідно якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчисляється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (27.12.2016 року), відсутність заяви та поважних причин для поновлення строку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні позовних вимог з 01.01.2016 року по 26.06.2016 року включно, оскільки такі підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, через що оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити частково.

Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 15 лютого 2017 року у справі № 2а/155/17/17 змінити в частині відмови в задоволенні позову.

Позовні вимоги за період з 01 січня 2016 року до 26 червня 2016 року включно залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 10 квітня 2017 року.