Справа № 2-а-1123/10
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-1123/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.12.2010м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді: Новака Ю.Д.,

при секретарі: Томілович Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ВДПІ з ОАТ Царичанського району Дніпропетровської області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ВДПІ з ОАТ Царичанського району Дніпропетровської області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач просить скасувати постанову серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 10.09.2010 року близько 18 год. він рухався на своєму автомобілі ОСОБА_4 Е-250 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровській в с. Івано-Яризівка Царичанського району та був зупинений інспектором. На прохання пояснити причину зупинки інспектор пояснив, що позивач нібито не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Він повністю був незгодний з твердженням інспектора, оскільки повністю зупинився перед вищевказаним дорожнім знаком і тільки після цього продовжив рух. Ця ситуація позивача дуже схвилювала та обурила, а тому перебуваючи в збудженому емоційному стані він відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення і сказав, що відразу винесе постанову про накладення адміністративного стягнення. Після цього ОСОБА_1 почав чекати, коли інспектор видасть йому копію постанови так як хотів її оскаржити, однак інспектор не вручив копію постанови, а пояснив, що надішле копію за адресою проживання. Копію постанови позивач отримав почтовим листом лише 23.09.2010 року, де було вказано, що він відмовився від отримання постанови, що не відповідає дійсності. У зв'язку з цим пропустив встановлений термін на оскарження вказаної постанови та вважаю, що термін на оскарження постанови пропущений ним з вини інспектора, тобто з поважної причини, а тому вважаю підлягає поновленню.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області та інспектор ВДПІ з ОАТ Царичанського району Дніпропетровської області лейтенант міліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявились не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що постановою інспектора ВДПІ з ОАТ Царичанського району Дніпропетровської області лейтенанта міліції ОСОБА_3 серія АЕ № 346050 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення за не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» з чим позивач не погоджувався та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 333 гривень. Копію даної постанови позивачу одразу не вручено, що позбавило позивача права вчасно оскаржити постанову.

Пленум Верховного Суду України Постановою №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності (п.24).

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06)

В силу положень ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАСУ, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 відносно останнього є незаконною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 6-14, 70, 71, 128, 138, 159-163, 167, 186, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 280, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, інспектора ВДПІ з ОАТ Царичанського району Дніпропетровської області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити пропущений строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 року.

Постанову серії АЕ № 346050 від 10 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ВДПІ з ОАТ Царичанського району Дніпропетровської області лейтенанта міліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5