Справа № 489/1070/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/1070/17
Номер провадження 2-а/489/196/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 26.02.2017 р. відносно ОСОБА_1, інспектором патрульної поліції Колимовим С.М. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу за порушення вимог ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом він здійснював зупинку в зоні знаку 3.34 (зупинка, стоянка заборонена), чим порушив п. 8.4 в) ПДР України та не мав при собі обов'язкового поліса цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України. При накладенні адміністративного стягнення інспектор патрульної поліції керувався ст. 36 КУпАП. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував. Крім того відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано процедури її розгляду у відповідності до чинного законодавства, не роз'яснено позивачу його прав та обов'язків.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №614587 від 26.02.2017 р.

Позивач, згідно заяви, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача, згідно заяви, позов не визнав та просив про розгляд справи без його участі.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

26.02.2017 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1, у м. Миколаєві по вулиці 8-го Березня, керуючи транспортним засобом, здійснював зупинку в зоні знаку 3.34 (зупинка, стоянка заборонена), чим порушив п. 8.4 в) ПДР України та не мав при собі обов'язкового поліса цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України. Його було зупинено інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в м. Миколаєві Колимовим С.М. та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №614587 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

При цьому, при винесенні Постанови, інспектор патрульної поліції виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил стоянки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України передбачено відповідальність за Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 36 КУпАП При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладені положення законодавства, інспектором патрульної поліції було накладено адміністративне стягнення на позивача у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. (25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме правил дорожнього руху він не порушував. Крім того інспектором не було складено Постанову за змістом у відповідності до вимог, передбачених

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому , зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги твердження позивача щодо не роз'яснення йому інспектором прав та обов'язків, але погоджується із тим, що Постанова повністю не відображає опису обставин, встановлених при розгляді справи та не підтверджує факту вчинення правопорушення, матеріали фото-, відео фіксації правопорушення тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відсутні, суд вважає, що вина позивача не доведена, та вимоги щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №614587 від 26.02.2017 р., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя : Н.С. Тихонова