Справа № 182/316/17
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/316/17
Провадження № 2-а/0182/145/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.04.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок, посилаючись на наступне.

З 04.08.2010 року Нікопольським міським управлінням пенсійного фонду України йому призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України „Про державну службу, виходячи із розміру 90 % від чинної на той час заробітної плати державного службовця на посаді начальника відділу організаційно - кадрової роботи та документообігу виконавчого комітету Нікопольської міської ради. Відповідно до ст.37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ „Про державну службу в редакції, що діяла на час призначення пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. 30 грудня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, відповідно до нового розміру заробітної плати у звязку із підвищенням розміру посадового окладу на відповідній посаді з 01.12.2015 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів та надав довідку виконавчого комітету Нікопольської міської радиДніпропетровської області від 31.03.2016 року № 38. За результатами розгляду його звернення йому листом від 10.01.2017 року за № М-256-1 відмовлено у перерахунку пенсії на підставі того, що з 01.062015 року Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до Закону України „Про державну службу, що унеможливлює перерахунок його пенсії з 01.12.2015 року, згідно довідки від 31.03.2016 року № 38. Вважає вказану відмову відповідача у перерахунку призначеної йому пенсії протиправною та необґрунтованою з таких підстав. Згідно зі статтею 21 Закону України „Про службу в органах місцевого самоврядування, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мали стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснювалось у порядку, визначеному Законом України „Про державну службу в розмірі 80 відсотків від заробітної плати державного службовця. Пунктом 5 „Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, дійсно, встановлено, що, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до законів України „Про державну службу, „Про службу в органах місцевого самоврядування. Разом з тим, вказані положення стосуються осіб, у яких право на призначення пенсії виникло на момент набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, тобто свідчать про неможливість призначення нових пенсій на підставі вказаних вище законодавчих актів України, а не перерахунку пенсій. Згідно із ст.22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 10.12.2013 року у справі № 21- 420а13 та від 17.12.2013 року у справі №21-445а13. На цей час не прийнято будь - якого законодавчого акту, яким би припинялось його право на пенсію в обсязі, визначеному ст.37,37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ „Про державну службу, що включало в себе і можливість перерахунку такої пенсії у звязку із зміною розміру заробітної плати. Закон України „Про державну службу від 10.12.2015 року, дійсно, не передбачає порядку виплати та перерахунку пенсій державним службовцям, проте він не містить норм про припинення виплати та перерахунку раніше призначених пенсій. Тому при перерахунку пенсій мають застосовуватися норми, які діяли на момент призначення пенсії, тобто ст.37,37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ „Про державну службу. Крім того, слід зазначити, що застосування норм права, викладене відповідачем у відповіді на його заяву про перерахунок пенсії суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України „Про загальне державне пенсійне страхування перерахування пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано після 15-го числа. Тому звернувся до суду і просить визнати неправомірними дії Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови йому у проведенні перерахунку розміру пенсії за віком, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів, викладені у листі від 10.01.2017 року за № М-256-1 та зобов"язати Нікопольське обєднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області перерахувати йому пенсію з 01 січня 2017 року у відповідності до ст.37-1 Закону України 16.12.1993 року № 3723-ХІІ „Про державну службу (у редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії), у розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 31.03.2016 року № 38, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013.

В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягає.

Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не прибуло, надало до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечувало, згідно письмових заперечень, в яких посилається на те, що органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами правління, наказами Фонду а також Положенням про управління Пенсійного фонду України в місті. 31.01.2017 року Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області отримало адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України. Також, відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Це треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, який діє на момент події. Згідно ст.37 Закону України „Про державну службу (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу, з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі, незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлений постановою Кабінету Міністрів України „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії№ 865 від 31.05.2000 року (далі - Постанова № 865). Відповідно до п.4 Постанови № 865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV „Про внесення змін до Закону України „Про державну службу, заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України „Про державну службу, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку: 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії. Пунктом 5 Постанови № 865 встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату була затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04 вересня 2013 року. На сьогодні до вказаної Постанови внесені зміни Постановою № 15-2 від 04 липня 2016 року, згідно яких взагалі виключена така форма довідки. Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно -правових актів № 1013 від 09.12.2015 виключено пункт четверній постанови № 865. Разом з тим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України „Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889). Згідно п.2 „Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, визнано таким, що втратив чинність Закон України „Про державну службу від 16.12.1993 № 3723- XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців. Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України „Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів, а форма довідки про складові заробітної плати взагалі виключена. Також, відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.08.2016 року № 11586/0/14-16/039, який надійшов на адресу Пенсійного фонду України 11.08.2016 року, зазначено, що Закон України „Про державну службу № 889 не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених, згідно із Законом України „Про державну службу № 3723, а постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року скасовано п.4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року, а отже підстав для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії, який був передбачений ст.37-1 Закону України № 3723 відсутні. Відтак, Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області діяло у спосіб та у порядок, визначені чинним законодавством, не порушуючи при цьому права позивача, а отже позовні вимоги є не обґрунтованими. Тому просять суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Україна є демократичною, соціальною та правовою державою; права та свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; в Україні визнається і діє принцип верховенства права; громадяни мають право на соціальний захист.

Складовою конституційного права на соціальний захист є право на пенсійне забезпечення.

Пенсійні правовідносини певних категорій осіб, у тому числі й тих, які мають статус державного службовця, регулюються додатково також спеціальними законами або окремими положеннями вказаних законів.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про державну службу, державна служба це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та отримують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Чинне законодавство як загальне так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також „інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно - правовими актами, матеріальна допомога та індексація належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Більш того, згідно зі ст.1 Конвенції Міжнародної організації праці „Про захист заробітної плати № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін „заробітна плата означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь - яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або послуги, котрі надано чи має бути надано.

Аналізуючи положення законодавства, Конституційний Суд України в своєму рішенні 8-рп/2013 від 15.10.2013 року, виходив з того, що поняття „заробітна плата та „оплата праці, які використано в законах, що регулюють трудові відносини, є рівнозначними.

Матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, індексація заробітної плати не є виключенням та підпадають під зобовязання щодо оплати праці

Згідно зі ст.37 Закону України „Про державну службу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України „Про оплату праці, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України „Про оплату праці визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України „Про державну службу, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України „Про пенсійне забезпечення, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України „Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування, нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких, згідно з цим Законом, були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які, відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Правова позиція Верховного суду України вказує на те, що при спірних питаннях перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст.41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення. Така правова позиція щодо застосування норм законодавства викладена в рішеннях Верховного суду України № 21-97а13 від 28.05.2013 року та № 21-430а11 від 20.02.2012 року.

За нормами ч.2 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства, рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно -правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Матеріалами справи підтверджується, що листом УПФУ в м.Нікополі та Нікопольському районі від 27.04.2016 року № 0-67-1 позивачеві було повідомлено про неможливість обрахувати розмір її пенсії з урахуванням довідок № 457 від 21.06.2012 року та № 853 від 30.10.2012 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії, відповідно до Закону України „Про державну службу.

За таких обставин суд доходить висновку, що управління Пенсійного фонду в м.Нікополі та Нікопольському районі неправомірно відмовило в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.6, 11, 71, 159-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Нікопольського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії за віком, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів.

Зобов"язати Нікопольське обєднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2017 року, у відповідності до ст.37-1 Закону України 16.12.1993 року № 3723-ХІІ „Про державну службу (у редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії), у розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій виконавчим комітетом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 31.03.2016 року № 38, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: ОСОБА_2