Справа № 826/27339/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 квітня 2017 року письмове провадження № 826/27339/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 Станіславовичадо Міністерства юстиції Українипро визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати у повному обсязі наказ Міністерства юстиції України від 04.12.2015 №4276/к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 04.12.2015 як такого, що не витримав випробування, ст. 28 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 04.12.2015;

- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.12.2015 по день поновлення на посаді.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача прийнято безпідставно. Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ звільнення винесений без перевірки за напрямками діяльності головного територіального управління юстиції та без зазначення в чому саме виявилась невідповідність ОСОБА_1 виконуваній роботі та якій саме роботі.

В судових засіданнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав, що були зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях, просив суд в задоволені адміністративного позову відмовити.

В судовому засіданні 20.07.2016 р., суд відповідно до п. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України від 05.06.2015 № 1856/к «Про призначення ОСОБА_2» призначений на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в порядку переведення з ГУ МВС України в Дніпропетровській області, як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, з випробувальним терміном шість місяців.

Вказаний наказ прийнято на підставі заяви ОСОБА_2, погодження Кіровоградської обласної державної адміністрації від 22 травня 2015 року № 01-13/1597/1, рішення конкурсної комісії, довідки про результати спеціальної перевірки.

Наказом Міністерства юстиції України від 04.12.2015 № 4276 «Про звільнення ОСОБА_2» звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 04.12.2015 як такого, що не витримав випробування, стаття 28 КЗпП України.

Вказаний наказ видано на підставі доповідної записки Департаменту кадрової роботи та державної служби від 03 грудня 2015 року про результати проходження випробування.

Оскільки Позивач вважає вищевказаний наказ таким, що винесено з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях врегульовує Закон України «Про державну службу» № 3723-ХIІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 889-VIІІ).

При цьому, відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відносини публічної служби характеризуються спеціальною, відмінною від трудових відносин, процедурою призначення та звільнення з роботи особи, яка перебуває на публічній службі та проходження публічної служби.

Підстави припинення державної служби визначені статтею 30 Закону № 3723-ХІІ.

Водночас, загальні підстави передбачені Кодексом законів про працю України.

Відповідно до ст.ст. 26,27 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

Строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців.

У статті 18 Закону України Закону «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (чинного на час виникнення спірних відносин) закріплено, що при прийнятті на державну службу може встановлюватися випробування терміном до шести місяців.

Пунктом 7 Порядку розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади начальників та перших заступників начальників головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2015 року № 339/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 березня 2015 року за № 283/26728; чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі - наказ № 339/5 відповідно) передбачено, що при призначенні на посаду Міністерством юстиції може встановлюватись випробувальний термін з метою перевірки відповідності кандидата роботі на посаді начальника або першого заступника начальника головного територіального управління юстиції.

У статті 28 КЗпП визначено, що коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. Якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Таким чином, розірвання відповідно до статті 28 КЗпП трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник, при прийнятті на роботу та даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято.

Як було зазначено, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 04.12.2015 № 4276/к «Про звільнення ОСОБА_2» був виданий на підставі статті 28 КЗпП України та доповідної записки Департаменту кадрової роботи та державної служби від 03.12.2015 про результати проходження випробування.

Зі змісту вказаної доповідної записки вбачається, що «згідно інформації Департаменту державної виконавчої служби, Департаменту державної реєстрації, Департаменту взаємодії з органами влади та інформаційно-аналітичної роботи діяльності Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за період роботи на посаді начальника управління ОСОБА_2 робота організована на неналежному рівні, встановлено ряд порушень.

Згідно пункту 11 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, начальник головного територіального управління юстиції організовує роботу головного територіального управління юстиції, підвідомчих органів і установ юстиції на виконання завдань, покладених на Мін'юст, його територіальні органи, здійснює керівництво діяльністю головного територіального управління юстиції і підвідомчими органами та установами юстиції, забезпечує виконання головним територіальним управлінням юстиції Конституції та законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мін'юсту та доручень Міністра юстиції України, розпоряджень голови відповідної місцевої державної адміністрації, несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності головного територіального управління юстиції перед Міністром юстиції України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну службу» основними обов'язками державних службовців, зокрема, є забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників;

Згідно доповідної записки Департаменту кадрової роботи та державної служби Міністру юстиції України ОСОБА_3 запропоновано:

- визнати діяльність Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області організовану на неналежному рівні;

- вважати ОСОБА_2 таким, що не витримав випробування;

- розглянути питання про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на підставі статті 28 Кодексу законів про працю України, як такого, що не витримав випробування.

Отже, позивач отримав негативну оцінку за результатами випробування, що є підставою для розірвання трудового договору у розумінні частини 2 статті 28 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, позивач не пройшов випробування через його невідповідність роботі, на яку його прийнято, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання відповідачем укладеного з ОСОБА_1 трудового договору.

Також суд зазначає, що встановлення неправомірності встановлення позивачу випробувального строку у зв'язку із поновленням на посаду, не було предметом дослідження в межах вказаної справи. Будь які інші рішення суду з вказаного спору - теж відсутні.

Таким чином, позивачем не оскаржувався наказ про призначення на посаду із випробувальним строком до прийняття наказу про звільнення, відповідно, ОСОБА_1 погоджувався із зазначеним наказом.

Крім того, позивача було призначено на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, з випробувальним терміном шість місяців.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року № 586-XIV (далі - Закон № 586-XIV) до повноважень голів місцевих державних адміністрацій віднесено погодження у встановленому порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників не підпорядкованих підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління органів виконавчої влади вищого рівня, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції.

Таким порядком в розумінні вказаної норми Закону № 586-XIV є Порядок розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади начальників та перших заступників начальників головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затверджений наказом № 339/5, відповідно до положень пункту 2 якого начальники головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі лише призначаються на посади Міністром юстиції України за погодженням з головами відповідних місцевих державних адміністрацій, на відміну від начальників Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, які призначаються на посаду та звільняються з посади Міністром юстиції України за погодженням з Верховною Радою Автономної Республіки Крим.

Посада начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відносилась до номенклатури Міністерства юстиції України, тому саме цей орган вправі вирішувати питання відповідності працівника займаній посаді та приймати рішення за наслідками роботи працівника в період строку випробування.

Згідно з підпунктом 15 пункту 12 Положення про Міністерство юстиції, звільнення з посади керівників територіальних органів Мін'юсту належить до повноважень Міністра юстиції України.

Отже, відповідач вправі вирішувати питання відповідності працівника займаній посаді та приймати рішення на наслідками роботи працівника в період строку випробування, що й відповідає меті встановлення такого випробувального терміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254, ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов