Справа № 810/605/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/605/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щура Олега Івановича, Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІМІРА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОВЕЧ ЛТД» про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щура Олега Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31827797 від 12.10.2016 про припинення права власності і запис від 03.10.2016 № 16858890 про реєстрацію права власності, рішення приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31859122 від 13.10.2016 про припинення права власності і запис від 13.10.2016 № 16891842 про реєстрацію права власності, а також зобов'язати Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 02.10.2014 № 7201292 про право власності АТ «Дельта Банк».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та прийняти нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки зазначені спірні правовідносини пов'язані із господарсько-правовою угодою та стосуються права власності на спірне нерухоме майно при виконанні господарського договору, а отже даний спір не є публічно - правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами Господарського процесуального кодексу.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (надалі - постанова Пленуму №8), за змістом частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Крім того, пункт 3 постанови Пленуму №8 визначає, що, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Так, суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Також, абзац другий пункту 8 постанови Пленуму №8 передбачає, що за змістом статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси (абзац 3 пункту 8 постанови Пленуму №8).

Як визначено абзацами 4-5 пункту 8 постанови Пленуму №8, відповідно до частини другої статті 30 цього Закону, дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того варто зазначити, що підставою для звернення до суду позивачем із даним адміністративним позовом стало неправомірне проведення Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. як державним реєстратором 12.10.2016 року державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ТОВ «ЛОВЕЧ ЛТД» та неправомірне проведення Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. як державними реєстраторами, 13.10.2016 року державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ТОВ «ФІМІРА».

Колегія суддів вважає за не обхідне зазначити, що з 01.01.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, якою затверджено новий Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зокрема п. 12 вказаного Порядку передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).

Отже, державний реєстратор при проведенні реєстраційних дій, повинен перевірити всі подані документи, зокрема і рішення суду, які зокрема і стали підставою для проведення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі №810/605/17 є визнання протиправними та скасування виключно рішень і записів про державну реєстрацію права власності, прийнятих нотаріусами, як державними реєстраторами на підставі підроблених судових рішень.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що такий спір підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства.

Щодо посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 14.09.2016 року у справі №21-41а/16, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, у справі № 21-41а/16 спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме Договору іпотеки від 13.02.07 р. в частині його умов, які стосуються застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, обставини зазначеної справи, суттєво відрізняються від обставин у справі за адміністративним позовом AT «Дельта Банк», що, в свою чергу свідчить про відсутність фактору подібності правовідносин, який є необхідною складовою серед підстав для перегляду судових рішень, передбачених статтею 237 КАС України, на чому також наголошує і Вищий адміністративний суд України у своїх керівних роз'ясненнях, викладених у п. 4 Постанови Пленуму № 2 від 13.12.2010р. (в редакції зі змінами та доповненнями) «Про судову практику застосування статей 235 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України».

Також слід відмітити, що підставою для перегляду Верховним Судом України процесуальних рішень у вказаній справі стало неоднакове застосування судами положень статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку».

Натомість, у справі № 810/605/17 ухвалу про відмову у відкритті провадження по якій оскаржується AT «Дельта Банк», спірним є не право власності на об'єкт нерухомості (земельну ділянку), Договори купівлі-продажу, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя та/або інші правочини, а вчинені об'єктами владних повноважень - державними реєстраторами реєстраційних дій (рішення та записи) щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі підробного (неіснуючого) судового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 08 листопада 2016 року, та є підставами для її скасування.

Враховуючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.