Справа № 210/317/17
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/317/17
Провадження № 2-а/210/55/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"07" квітня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Хлистуненко О.В. за участі секретаря - Філіпенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3 про поновлення пропущеного з поважних причини процесуального строку, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі, -

особи, які беруть участь у справі: позивач - ОСОБА_2, представник відповідача: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3 про поновлення пропущеного з поважних причини процесуального строку, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі.

Позивач зазначила, що 04 січня 2017 року відносно неї інспектором патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про адміністративне порушення Серії АР № 070981 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень .

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, 04.01.2017 року о 11 годині 45 хвилин, в м.Кривий Ріг, Довгинцівького району, на перехресті вулиць Башкирська та Вернадського здійснила поворот праворуч на заборонений сигнал світлофора «Червоне світло», чим порушила вимоги п.п. 8.7.3.е ППР України.

Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не надав їй можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи. З приводу обставин, нібито вчиненого нею порушення вказує, що порушень ПДР вона не допускала.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона 04.01.2017 року об 11:45, куруючи транспортним засобом рухалась по вулиці Башкирська у м. Кривий Ріг у сторону ЖД вокзалу. На зустріч їй, зі сторони ЖД вокзалу, рухався автомобіль патрульної поліції з ввімкненим проблисковим синім маячком. Продовжуючи керування ТЗ, у дзеркалі заднього виду вона побачила, що автомобіль патрульної поліції здійснив розворот на перехресті вулиць Башкирська, та Вернадського, та продовжив рух в сторону ЖД вокзалу. Автомобіль патрульної поліції, з ввімкненим проблисковим синім маячком, рухався у слід за транспортним засобом, яким вона керувала. Почувши сигнал звукової сирени, вона зупинила транспортний засіб з дотриманням усіх вимог ПДР.

Потім, до неї підійшов поліцейський і попросив предявити документи - свідоцтво про реєстрацію ТЗ, водійське посвідчення та страховий поліс, які вона відразу предявила. Вона спитала у інспектора патрульної поліції у чому причина зупинки транспортного засобу, на що поліцейський відповів, що вона проїхала світлофор на перехресті вулиць Башкирська та Вернадського на червоне світло. Вона відповіла, що почала перетин перехрестя на зелене світло. А потім поліцейський сказав, що, мабуть, її засліпило проміннями сонця.

Вона залишалася у транспортному засобі, а поліцейський з її документами віддалився до патрульної машини, та почав, щось писати. Вона вийшла з машини, підійшла до поліцейського, і побачила, що він складає постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вона попросила інспектора патрульної поліції надати докази того, що вона проїхала перехрестя на червоне світло. На що поліцейський відповів, що може показати їй, що світлофор уже працює, а якщо вона не згодна з даною постановою, то можете оскаржити її.

Також, позивачка в судовому засіданні зазначила, що ніякого адміністративного правопорушення вона не здійснювала та не проїжджала перехрестя на червоний сигнал світлофора, а відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що вона своїми діями порушила вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР, що послужило підставою притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та просила її скасувати, адміністративну справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Представник відповідача за довіреністю №41 ОСОБА_4 в судове засідання з'явився, позов не визнав та пояснив суду, що під час патрулювання 04.01.2017 року було помічено транспортний засіб GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, який проїхав перехрестя вул. Башкирського та вул. Вернадського на заборонений червоний сигнал світлофора. Після чого, даний автомобіль був зупинений. Інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, з якого вийшла позивачка, представився згідно п.3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», після чого повідомив про причину зупинки та попросив предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, а потім перейшов до розгляду справи. Також, зачитав позивачці її права зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Запитав, чому вона порушила ПДР та проїхала на червоний сигнал світлофора, на що остання відповіла, шо не помітила. Вважає, що інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 було законно та обґрунтовано застосовано адміністративне стягнення, штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З даних постанови від 04.01.2017 року Серії АР № 070981, яка винесена інспектором ПП 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривий Ріг, рядовим поліції ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, - за порушення 8.7.3 (е) ПДР та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

У вказаній постанові зокрема, зазначено, що ОСОБА_2 04.01.2017 року, о 11 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Кривий Ріг, Довгинцівького району, на перехресті вулиць Башкирська та Вернадського здійснила поворот праворуч на заборонений сигнал світлофора «Червоне світло», чим порушила вимоги п.п. 8.7.3.е ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За таких обставин, позивачка не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності, враховуючи той факт, що вона не порушувала вимоги п.п. 8.7.3.е ПДР України, про що вона зазначала відповідача під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт правопорушення, а тому позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Під час розгляду справи про вчинене позивачем адміністративне правопорушення здійснювалася відеофіксація на нагрудну відеокамеру поліцейського. Під час перегляду в судовому засіданні DVD диску з даним відеозаписом, наданим для огляду представником відповідача, встановлено, що позивачка наголошувала інспектору, що вона проїжджала перехрестя на зелений сигнал світлофору. Факт правопорушення позивачкою, а саме проїзду на червоний сигнал світлофора, відсутній. Відео зйомка нагрудними камерами поліцейських під час руху автомобілів не здійснювалась, свідків події інспектор не вказав та не клопотав залучити таких осіб до допиту у судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та обєктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, - відсутні.

У свою чергу, зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та зафіксування обставин вчинення правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені доказами. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України. За таких обставин, субєкт владних повноважень зобовязаний у своїй діяльності приймати рішення:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Натомість, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР, що послужило підставою притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб'єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись: ст. ст.11,14,69,70,71,158-163,167,171-2,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3 про поновлення пропущеного з поважних причини процесуального строку, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на бланку серії АР №070981 від 04.01.2017 року, винесену інспектором патрульної поліції 2 роти 3-го батальйону УПП в м. Кривий Ріг, рядовим поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Адміністративну справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 11 квітня 2017 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко