Справа № 428/741/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року справа №428/741/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 березня 2017 року у справі № 428/741/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2017 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 (надалі відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР № 696051 від 12.12.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. За адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 купапу звязку із відсутністю подій адміністративного правопорушення та порушення права на захист та закрити провадження по адміністративній справі (а.с. 1-5).

Постановою Севєродонецького міського суду Луганської області від 09 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 33-36).

Позивач, вважаючи зазначене рішення незаконним, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано та не зясовувалось питання щодо реального розгляду матеріалів справи інспектором поліції, а відеозапис із зафіксованим моментом розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови в повному обсязі суду не надався. Крім того, апелянт зазначає, що відповідачем, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, відповідно до якої, в постанові про адміністративне правопорушення обовязково зазначається, зокрема, місце вчинення адміністративного правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис тощо не зазначено інформацію про спосіб фіксації правопорушення, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відео фіксація, що, на думку апелянта, свідчить про те, що у інспектора поліції на момент прийняття рішення про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення були відсутні належні докази. До того ж, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням ч. 5 ст. 258 КУпАП. Апелянт також зазначає, що поліс обовязкового страхування був у нього при собі, але коли він діставав з салону документи, у тому числі і поліс обовязкового страхування, він випадково оборонив їх на землю через погодні умови, в результаті чого поліс потрапив під праве переднє колесо автомобіля, але, приблизно шість хвилин потому, він знайшов поліс та надав його працівнику поліції, який був напарником інспектора Орзул Б.В., що, начебто, зафіксовано на відеозапису (а.с. 40-46).

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Спірним питанням даної справи є правомірність винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № АР 696051 відносно ОСОБА_2, притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАПта, як наслідок, накладення штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.12.2016 року інспектором взводу 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР 696051 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2, 12 грудня 2016 року о 22-40 год. у місті Сєвєродонецьку Луганської області по пр-ту Гвардійському, 59 керував автомобілем ВАЗ 21213, номерний знак ВВ 0246 СЕз непрацюючим правим габаритом, а при перевірці документів у нього був відсутній при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України (а.с. 7).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалось вище, 12.12.2016 року інспектором взводу 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції ОСОБА_3 відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп.

Колегія суддів зазначає, що підпунктом г пунктом 2.1 розділу 2 Обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Крім того, абзацом 2 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що, зокрема, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.21.1 ст. 21 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV), з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (п.21.3 Закону N 1961-IV).

Частиною 1 статті 126 КУпАП, визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка) та передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до матеріалів справи,12 грудня 2016 року, ОСОБА_2, під час огляду документів не пред'явив інспектору поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відеозаписом правопорушення.

Посилання апелянта на ту обставину, що поліс обовязкового страхування начебто був у нього при собі, але коли він діставав з салону документи, у тому числі і поліс обовязкового страхування, він випадково оборонив їх на землю через погодні умови, в результаті чого поліс потрапив під праве переднє колесо автомобіля, але, приблизно шість хвилин потому, він знайшов поліс та надав його працівнику поліції, який був напарником інспектора Орзул Б.В., що зафіксовано на відеозапису колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з відеозапису вбачається, що протягом всього часу, поки співробітники поліції спілкувались з позивачем, а також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліс обовязкового страхування позивачем надано не було.

Крім того, на відеозапису видно, що коли інспектор поліції запитав у ОСОБА_2, чи є у нього якійсь клопотання, останній заявив, що немає нічого страшного в тому, що у нього відсутній поліс обовязкового страхування і взагалі, на його думку, це не є правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність на накладення штрафу, а є попередженням.

Щодо посилання апелянта на те, що відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням ч. 5 ст. 258 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Так, стаття 254 КуПАП передбачає, що при вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 222, ч.2.ст.258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені (зокрема) частиною першою, статті 126 КУпАП., а при розгляді правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху протокол про адміністративне правопорушення не складається у тому числі, і коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дії інспектора патрульної поліціїв м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, при розгляді правопорушень виявлених у діях ОСОБА_2 В.П.12.12.2016 року у вигляді винесення постанови без складення протоколу, відповідають вимогам чинного законодавства.

До того ж, слід зазначити, що не складення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення

Таким чином, оскільки позивач під час огляду документів поліцейськими 12 грудня 2016 року не предявив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова Інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 696051 від 12.12.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є законною, обґрунтованою, такою, що прийнята відповідачем в межах своїх повноважень, тому підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 березня 2017 року - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 березня 2017 року у справі № 428/741/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

ОСОБА_4