Справа № 161/16124/16-а,2-а/161/152/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р. №876/2988/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2017 року у справі за її позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі ОУПФ, ПФУ відповідно) в якому просила:

визнати протиправною відмову відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати їй пенсії на підставі довідки «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію» від 12.08.2016 №А-82/14-38 (далі Довідка) видану за останнім місцем її роботи;

зобовязати ОУПФ здійснити з 01.12.2015 перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (далі Закон №3723-XII; в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» (далі Постанова №1013) та на підставі Довідки із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу в розмірі 90%, та провести доплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.10.2006 вона перебуває на обліку в ОУПФ, як отримувач пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у розмірі 90% заробітної плати. У звязку з підвищення посадових окладів працюючих державних службовців відповідно до Постанови №1013 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії. Проте ОУПФ рішенням від 14.11.2016 №182 (далі - Рішення) відмовило у здійсненні такого перерахунку. ОСОБА_1 вважає таку відмову відповідача безпідставною та неправомірною.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2017 року у справі №161/16124/16-а у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її вимоги. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, право на перерахунок призначеної їй пенсії було надано законодавцем з моменту призначення такої пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийняті нових законів чи інших нормативно правових актів.

Відповідач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення позивача до ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії, діючим законодавством України не визначено субєктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обовязку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону №3723-XII.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 23.10.2006 перебуває на обліку в ОУПФ, як отримувач пенсії за віком призначеної відповідно до ст.37 Закону №3723-XII в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

09.11.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку пенсії відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII та Постанови №1013 у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам державних установ, що мають статус державного службовця та додала Довідку.

Рішенням ОУПФ відмовило позивачці у проведенні зазначеного перерахунку. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, яка визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, втратила чинність з 01.05.2016. Водночас, Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), що діє з 01.05.2016, проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, не передбачає взагалі. Тому, провести перерахунок пенсії державного службовця з 01.12.2015 з врахуванням підвищення, як того вимагає позивач, ОУПФ не має жодних підстав.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача позивач звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (далі Постанова №865) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Закону України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п.5 вказаної Постанови №865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015, ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до п.5 «Прикінцевих положень» Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону №3723-ХІІ та Законів України «Про прокуратуру» «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На виконання вимог вказаних законів п.2 Постанови №101 до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено п.4, а п.5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики».

На час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії КМУ не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, у відповідності до ст.90 Закону №889-VIII, який діяв на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачці у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення у повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 10 квітня 2017 року.