Справа № 509/3460/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 509/3460/16-а

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного судуу складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Бойка А.В.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового адміністративну справу за апеляційною скаргою органу реєстрації Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до органу реєстрації Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправною відмови провести реєстрацію та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

20.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до органу реєстрації Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправною відмови провести реєстрацію та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправною відмову органу реєстрації Таїровської селищної ради провести реєстрацію її, ОСОБА_1 , та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за місцем проживання у кв. АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати орган реєстрації Таїровської селищної ради зареєструвати її, ОСОБА_1 , та її малолітнього сина ОСОБА_2 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

- стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В обґрунтування поданого позову, позивачка зазначала, що 20 січня 2011 року між нею та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб, свідоцтво № 05. У період перебування у шлюбі подружжям було придбано на спільні кошти квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру було зареєстровано на її чоловіка ОСОБА_3 . Наразі у квартирі ніхто не зареєстрований, однак позивачка проживає у цій квартирі разом з дитиною. Чоловік поїхав на заробітки. У неї виникла необхідність зареєструватися за вищевказаною адресою, у квартирі, яка належить їм з чоловіком, та є об`єктом права спільної сумісної власності, відповідно до законодавства України. 07.09.2016 року вона звернулася до органу реєстрації Таїровської селищної ради з заявою зареєструвати її та її малолітнього сина ОСОБА_2 за вищевказаною адресою, до заяви додала копії усіх документів, крім того вона і дитина були зняті з реєстрації. Нею були надані усі зазначені у Законі документи, а також Витяг про те, що вона є матір`ю одиначкою. Крім того, у неї були всі оригінали документів, що свідчать про те, що квартира відповідно СК України була придбана у шлюбі і належить їм на праві спільної сумісної власності. Ці документи також свідчать про те, що вона має законне право проживати у квартирі, як співвласник майна. Однак спеціалістом органу реєстрації Таїровської селищної ради їй було відмовлено у здійсненні її права, чим суттєво порушені її права як людини і громадянина передбачених Конституцією України та СК України. У своїй відмові орган реєстрації Таїровської селищної ради мотивується п.11 Правил реєстрації місця проживання, яким встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. У її випадку всі необхідні документи були надані, а свідоцтво про право власності на житло, а також свідоцтво про укладення шлюбу і є документами, які підтверджують право на проживання у житлі. Таким чином, відмова відповідача зареєструвати її та її малолітнього сина за місцем її проживання являється такою, що не відповідає чинному законодавству.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

Визнано протиправною відмову органу реєстрації Таїровської сільської ради Овідіопольського району Одеської області провести реєстрацію ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_4 за місцем проживання у кв. АДРЕСА_1 .

Зобов`язано орган реєстрації Таїровської сільської ради зареєструвати ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_2 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, орган реєстрації Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується письмовими доказами по справі 20.11.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 05, після шлюбне прізвище дружини ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

У 2011 році, під час шлюбу, було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6). Право власності на квартиру було зареєстровано за чоловіком позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 .

У позивача є малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України № 4 від 06.04.2012 року.

01.09.2016 року позивач та її син були зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки Скадовської міської ради від 01.09.2016 року та копією паспорта громадянки України ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , виданого 28.01.2011 року Скадовським РС УДМС України в Херсонській області.

07.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до органу реєстрації Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області з заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами розгляду вказаної заяви спеціалістом органу реєстрації Таїровської селищної ради ОСОБА_7 в реєстрації місця проживання відмовлено.

Підставою для відмови відповідачем зазначено п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, відсутня згода власника житла.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації місця проживання позивача, оскільки останнім при зверненні із заявою про реєстрацію місця проживання було подано всі передбачені законом документи.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з визначеннями, наведеними у ст. 3 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі по тексту - Закон № 1382-IV) орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно зі статтею 3 Закону України № 1382-IV - вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

За приписами статті 6 Закону № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):

- письмову заяву;

- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження;

- квитанцію про сплату адміністративного збору;

- документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Уразі подання заяви представником особи додатково подаються:

- документ, що посвідчує особу представника;

- документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Таким чином, Законом № 1382-IV визначено вичерпний перелік необхідних документів для реєстрації місця проживання та заборонено вимагати для реєстрації подання особою інших документів.

Процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування врегульовано Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 22 листопада 2012 року №1077 (далі по Порядок № 1077), відповідно до пункту 2.2 якого для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру, зокрема: письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

За змістом же пункту 2.5 Порядку також забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Аналогічні положення закріплено також і в. п. 2.2 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207 (далі - Правила №207).

Судом першої інстанції встановлено, що при зверненні до відповідача із заявою про проведення реєстрації місця проживання позивачем було подано всі, передбачені наведеними правовими актами документи.

В той же час, відповідачем відмовлено у проведенні реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та його малолітнього сина ОСОБА_8 з підстав подання неповного пакету документів.

Пунктом 11 Правил № 207 передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

- особа не подала необхідних документів або інформації;

- у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;

- звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Оскаржувана відмова відповідача мотивована тим, що відсутня згода власника квартири.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем на підтвердження права проживання в квартирі АДРЕСА_1 було надано свідоцтво про власності на нерухоме майно, індексний номер 47325250 від 10.11.2015р., де власником майна зазначено - ОСОБА_3 .

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не наданого жодного відповідного документу на підтвердження права на проживання в квартирі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи, що унеможливлює здійснення реєстрації за місцем його проживання.

З таких підстав, виходячи з наявних матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно визнання відмови органу реєстрації Таїровської селищної ради та зобов`язання здійснити реєстрацію є необґрунтованими, оскільки відмова відповідача в реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на нормах законодавства.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою правову позицію доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу органу реєстрації Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року скасувати.

Постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М.Танасогло
Суддя: А.В.Бойко
Суддя: О.В.Яковлєв