Справа № 431/128/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Форощук О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року справа № 431/128/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Сухарька М.Г., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі №431/128/17-а за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати управління провести перерахунок його пенсії з 01.11.2011 року відповідно до статей 49,50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та у відповідності до постанови Старобільського районного суду від 22.04.2009 року з відрахуванням фактично виплачених сум державної пенсії за вказаний період; зобов'язати УПФУ в Старобільському районі Луганської області надати довідку про перерахунок пенсії з 01.11.2011 року.

В обґрунтування позову зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 3-ї групи.

Постановою Старобільського районного суду від 22.04.2009 року відповідача зобов'язано нарахувати та виплатити позивачу державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом на відповідний рік.

Судове рішення виконувалося відповідачем, а з 01.11.2011 року його виконання незаконно зупинено відповідачем.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою задовольнити його позов.

В обґрунтування зазначив, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ №1210 від 23.11.2011 року та закони про державний бюджет на відповідні роки.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом війни 3-ї групи по захворюванням, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 5).

Відповідно до судових рішень відповідачем з 01.04.2007 року по 31.10.2011 року сплачувалась позивачу пенсія на підставі ст.49, ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, встановленого законом на відповідний рік.(а.с.13-14)

В подальшому, пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 року "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", а з 01.01.2012 року - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

10.08.2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся із заявою до УПФУ в Старобільському районі з проханням провести перерахунок з 01.11.2011 року по 01.08.2016 року його пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2009 року з відрахуванням фактично отриманих ним сум, а також надати йому довідку про відповідний перерахунок з 01.11.2011 року по 01.08.2016 року його пенсії. (а.с.6)

Відповідач відмовив здійснити перерахунок, посилаючись на норми закону про державний бюджет України на відповідний рік та постанову КМУ №1210 від 23.11.2011 року.(а.с.7)

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

На кожний рік Законом України «Про державний бюджет України» встановлюється розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, будь-який інший нормативно-правовий акт, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, відсутній.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На виконання п. 7 Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №745 від 6 липня 2011 року, якою встановлено зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначена постанова набрала чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, виплата основної та додаткової пенсії відповідно статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.07.2011 року здійснювалася в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийнятою на 2012 рік, встановлено, також зовсім інші розміри основної державної та додаткової пенсії, передбачені ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

З 03 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік», яким визначено принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не встановлювалися обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому з 01 січня 2014 року діють положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України № 1622-VIІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», доповнено Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67 та встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Закон України №1622-VIІ прийнято Верховною Радою України 31 липня 2014 року (набрав чинності 03 серпня 2014 року).

Отже, з 01 січня 2014 року до 02 серпня 2014 року включно, виплати державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю необхідно було проводити у відповідності до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 03 серпня 2014 року - відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно статті 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня до 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період (стаття 96 Конституції України).

Згідно з бюджетними призначеннями, враховуючи вимоги статей 95, 117 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України щороку встановлює розмір державної пенсії і розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цьому Кодексу та Закону про Державний Бюджет України.

Відповідно до вимог п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналіз вищезазначених нормативно-правових актів свідчить, що в 2016 році виплати, передбачені, ст.ст.39, 49, 50, 51, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинні здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.01.2012 року № 3-рп/2012 в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. 3. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19,частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Таким чином дії пенсійного органу щодо відмови позивачу провести перерахунок пенсії відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки зазначені виплати здійснюються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

З урахуванням вищенаведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія не приймає посилання позивача на обовязок пенсійного органу виконувати судове рішення, як подальше правило для майбутніх нарахувань, оскільки мають місце зміни в законодавстві, відповідно до яких змінюються розміри та порядок нарахування та виплати пенсії.

Судова колегія також зазначає про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобовязання відповідача надати позивачу довідку про перерахунок пенсії з 01.11.2011 року, оскільки відсутні законні підстави для такого перерахунку та пенсія відповідачем правомірно виплачується позивачу відповідно до постанови КМУ №1210.

Однак, при винесенні рішення по суті позовних вимог суд першої інстанції не звернув увагу на процесуальні обмеження, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України щодо строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. При цьому, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом до суду позивач звернувся 11 січня 2017 року, хоча ставить питання про порушення його прав з 01 листопада 2011 року, тобто за час, більший ніж як шість місяців (а.с. 1-4).

При вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

В позовній заяві позивачем не зазначено жодних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Судова колегія зазначає, що пенсійний виплати носять регулярний характер, виплачуються щомісячно.

Позивач, неотримуючи пенсію з листопада 2011 року у розмірі, визначеному судовим рішенням, саме з листопада 2011 року повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а не з листа пенсійного органу, отриманому в серпні 2016 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

На підставі п.9 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 11 січня 2017 року та поважних причин його пропущення у своїй заяві не навів, беручи до уваги приписи ст.ст. 99-100, 155, 198, 203 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та залишення позовної заяви ОСОБА_3 до УПФУ в Старобільському районі Луганської області в частині позовних вимог з 01.11.2011 року по 10.07.2016 року без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, однак ухвалено постанову з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим постанова в частині відмови в задоволенні позову з 01.11.2011 року по 10.07.2016 року підлягає скасуванню з залишенням без розгляду позову в цій частині, в іншій частині - постанову залишити без змін.

Керуючись статтями 24, 99, 155, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі №431/128/17-а задовольнити частково.

Скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі №431/128/17-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії з 01.11.2011 року по 10.07.2016 року.

Позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії з 01.11.2011 року по 10.07.2016 року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі №431/128/17-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді М.Г. Сухарьок

ОСОБА_4