Справа № 162/13/17,2-а/162/49/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 р. № 876/2668/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10.01.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, в якому просив визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області в перерахунку виплаті пенсії з врахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 25 років; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності та проводити таку оплату в подальшому відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи стажу 20 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 27 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 19 грудня 2016 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки судом не взято до уваги те, що з 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , яким з 12.01.2005 було встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків.

Вказує, що оскільки з набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії проводиться згідно норм вищевказаного закону, то і вказані підвищення до пенсії за понаднормативний стаж здійснювалися відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

З матеріалів справи видно, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону № 1058-IV з 25 липня 2006 року, при цьому позивач не вказував про обрання норм, умов та порядку пенсійного забезпечення, передбаченого Законом № 796-ХІІ.

Загальний трудовий стаж позивача становить понад 33 роки. Доплата за понад встановлений мінімальний стаж роботи позивачу здійснюється відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV.

19 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796-ХІІ, проте управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, у тому числі за частиною 2 статті 56 цього Закону.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право за своїм вибором на одержання пенсії на умовах, визначених Законом № 796-ХІІ, а саме з дати його звернення до відповідача із заявою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1788-ХІІ або спеціальним Законом №796-ХІІ.

З матеріалів справи видно, що 19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою в якій зазначив, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, просив провести перерахунок пенсії відповідно до вимог частини другої статті 56 даного Закону.

Статтею 56 цього Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Згідно з частиною другою даного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом аналогії закону на підставі частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частині першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-VI, зі змісту якого випливає, що за кожний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року № К/800/33608/15 та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07 липня 2015 року по справі № 21-727а15.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги твердження відповідача, що застосування положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ до позивача призведе до подвійного нарахування збільшення до пенсії на понаднормативний стаж, оскільки правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону № 1788-XII, Закону № 1058-IV є обов'язком саме відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру доплати до пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та як вірно врахував суд першої інстанції позов підлягає до задоволення з дати звернення позивача до відповідача із відповідною заявою.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 27 січня 2017 року у справі №162/13/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М.Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І.Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 10.04.2017 року.