Справа № 686/978/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/978/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

06 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 03.02.2017 року вказаний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення АР № 916665 від 06.01.2017 року вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв'язку із тим, що вона о 22 год. 05 хв. 06 січня 2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. Кам'янецька, Вайсера порушила правила проїзду перехрестя, а саме переїхала світлофор не побачивши його сигналу, чим порушила п.п. 16.3 ПДР.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КУпАП, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що оскільки із переглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається лише факт того, що в м. Хмельницькому по вул. Кам'янецька працівниками поліції був зупинений вищевказаний автомобіль позивача, при цьому самого факту того, що позивач керуючи автомобілем в м. Хмельницькому по вул. Кам'янецька, Вайсера порушила правила проїзду перехрестя, а саме переїхала світлофор не побачивши його сигналу, із переглянутого відеозапису не вбачається то підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

Колегія суддів із зазначеними висновками погоджується , з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, факт вчинення правопорушення не підтверджено жодним із наданих доказів відповідачем.

Із відеозапису події, здійсненого працівником поліції, на який посилається відповідач, як на доказ винуватості позивача та наявності правопорушення, не встановлено самого факту порушення позивачем правил дорожнього руху за порушення, яких його притягнуто до відповідальності.

Тому за вказаних обставин в діях позивача не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача, щодо визнання вини позивачем зафіксованої на відеозаписі, оскільки відповідачем не було встановлено самого факту правопорушення, недоведено його подію та наявність складу правопорушення в діях позивача.

Також колегія суддів зазначає, що надане відповідачем відео в підтвердження того, що позивач визнала вину не може братися до уваги, оскільки згідно з відеозапису, позивач постійно змінювала свою позицію, то визнаючи свою вину то заперечуючи її, а тому у зв'язку із тим, що відповідачем не надано будь-яких інших належних доказів передбачених КУпАП в підтвердження факту правопорушення, колегія суддів вважає, що наданий відеозапис не є належним підтвердженням скоєння позивачем вказаного правопорушення.

Окрім цього, під час розгляду справи судом першої інстанції позивач заперечував факт вчинення ним порушень дорожнього руху.

Таким чином, зазначений доказ на думку суду не є належним та допустимим доказом, в розумінні вимог як КУпАП так і КАС України, наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення та підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно стаття 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5