Справа № 818/1701/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р.Справа № 818/1701/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представників позивача - Сич Д.М., Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2017 р. по справі № 818/1701/16

за позовом Сумської митниці ДФС

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 р. Сумська митниця ДФС (далі по тексту - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі по тексту - відповідач) про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про накладення штрафу від 05.12.2016 р. ВП №52334125. Свої вимоги мотивує тим, що державним виконавцем незаконно винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду, оскільки позивачем рішення виконано в добровільному порядку, про що було повідомлено відповідача.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2017 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції представник відповідача надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники позивача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 818/475/16, виданого 19.09.2016 р. Сумським окружним адміністративним судом про зобов'язання Сумської митниці ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. по справі №2а-371/10/1870 за період з 28.01.2015 р. по 27.01.2016 р.

23.09.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа (а.с.33).

10.10.2016 р. до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від боржника - Сумської митниці ДФС надійшло клопотання про відкладення провадження виконавчих дій на строк до 10 робочих днів (а.с.33, зворотній бік).

11.10.2016 р. державним виконавцем винесена постанова про відкладення провадження виконавчих дій до 26.10.2016 р. (а.с.34).

Сумська митниця ДФС листом від 18.10.2016 р. №4411/10/18-70-10-53 повідомила відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області, що за результатами проведених розрахунків сума компенсації не нараховується, оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком за період невиплати грошового доходу не перевищує 100 відсотків (а.с.34).

31.10.2016 р. до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшов лист від ОСОБА_3 із зазначенням розрахунків суми компенсації (а.с.35-36).

07.11.2016 р. на адресу Сумської митниці ДФС направлена вимога №6/16 про надання копій проведених розрахунків нарахованої ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. по справі №2а-371/10/1870 за період з 28.01.2015 р. по 27.01.2016 р. (а.с.37).

Сумська митниця ДФС листом від 15.11.2016 р. №4945/10/18-70-10-53 повідомила відповідача про те, що оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком за період невиплати грошового доходу не перевищує 100 відсотків сума компенсації дорівнює нулю (а.с.38).

Постановою державного виконавця від 05.12.2016 р. за невиконання рішення суду накладено на боржника - Сумську митницю ДФС штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.39-40)

Не погодившись з постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про накладення штрафу від 05.12.2016 р. ВП №52334125, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова суду боржником не виконана без поважних причин, отже, державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. і призначено новий строк виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У Законі України "Про виконавче провадження" поняття "виконавче провадження" розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами п.1 ч.3 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено право державного виконавця проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Однією з конституційних засад судочинства (пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України) є обов'язковість рішень суду. Таке конституційне положення знайшло своє відображення у чинному законодавстві, зокрема і в пункті 7 частини другої статті 7, статті 14, статті 255 КАС України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 203.2 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 р. № 818/475/16 позов ОСОБА_3 до Сумської митниці ДФС про стягнення компенсації - задоволено частково. Зобов'язано Сумську митницю ДФС нарахувати та сплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 року по справі №2а-371/10/1870 за період з 28.01.2015 року по 27.01.2016 р. Зобов'язано Сумську митницю ДФС нарахувати та сплатити ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року по справі №818/2604/15 за період з 20.11.2015 р. по 20.01.2016 року. При цьому, часткового задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 р. у справі №2а-371/10/1870 відповідачем було виплачено ОСОБА_3: 08.07.2015 р. - 142374 грн. 04 коп. та 27.01.2016 р. - 47053 грн.82 коп., а на виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі №818/2604/15 митницею виплачено: 17.12.2015р. - 16725 грн. 32 коп., а 20.01.2016р. - 4630 грн. 06 коп. Отже, компенсації втрати частини доходів за час затримки виконання рішення суду підлягає сума коштів нарахована за період від дати набрання судовим рішенням законної сили по момент проведення розрахунку з позивачем у повному обсязі.

Вказані обставини відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України мають преюдиціальне значення при розгляді цієї справи.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159 із змінами і доповненнями, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, згідно з даними сайту http://www.zarplata.со.uа індекси споживчих цін за період перерахунку вказаний у рішенні суду (2015 рік) складають: лютий -105,3; березень -110,8; квітень - 114,0; травень - 102,2; червень - 100,4; липень - 99,0; серпень - 99,2; вересень - 102,3; жовтень - 98,7; листопад - 102,0; грудень - 100,7.

Судовим розглядом встановлено, що боржник листом № 4945710/18-70-10-53 від 15.11.2016 р. повідомив державного виконавця, що оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком за період невиплати грошового доходу не перевищує 100 відсотків, то сума компенсації дорівнює нулю (а.с.38).

Під час розгляду справи встановлено, що станом на 05.12.2016 р. Сумською митницею ДФС не було здійснено виплату ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, а також не надано державному виконавцю документів, що підтверджують проведення розрахунків такої компенсації.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова суду боржником не виконана без поважних причин.

Частиною 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає юридично правильними висновки про те, що оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 р. про зобов'язання нарахувати та виплатити у ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів станом на 05.12.2016 р. боржником не виконана без поважних причин, то вимоги про скасування постанови про накладення штрафу від 05.12.2016 р. задоволенню не підлягають.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що державний виконавець відповідно до приписів ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження повинен був залучити спеціаліста, оскільки останнім у виконавчому провадженні не здійснювалося жодних розрахунків, в той час як обов'язок щодо проведення розрахунків компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу рішенням суду покладено саме на боржника - Сумську митницю ДФС.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2017р. по справі № 818/1701/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бартош Н.С. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017 р.