Справа № 621/497/17
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
12 квітня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Лацько А.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:
06.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який був залишений без руху, а 13.03.2017 року - з уточненим позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з вимогою скасувати постанову №29 від 02.03.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що він 08.11.2016 року звернувся до Зміївського районного військового комісаріату для постановки на військовий облік.
Після ознайомлення з його військовим квитком, співробітник Зміївського районного військового комісаріату відмовила йому в постановці на облік, запропонувавши сплатити адміністративний штраф за пропуск семиденного строку постановки на військовий облік та пройти медичну комісію. Він отримав направлення на медкомісію і пройшовши її, надав документи та висновки. Навіть після отримання документів медичного обстеження, співробітники Зміївського районного військового комісаріату поставити його на облік відмовилися. 02 березня 2017 року робітник відділу кадрів, за місцем праці, повідомила його про необхідність навідатися до Зміївського районного військового комісаріату. По прибуттю до Зміївського районного військового комісаріату, йому було вручено постанову про адміністративне правопорушення. У взятті на військовий облік знову було відмовлено.
Вважав дії військового комісара Зміївського районного військового комісаріату та його підлеглих незаконними, а постанову про адміністративний штраф такою, що підлягає скасуванню з наступних причин:
При складенні постанови №29 від 02.03.2017 року про адміністративне правопорушення військовим комісаром було допущено порушення, а саме у постанові вказано факти, які не відповідають дійсності. Так, в постанові вказується, що він з 2010 року не з`являвся до Зміївського районного військового комісаріату і не надавав військово-облікових даних.
Копія висновку медичної комісії від 11.11.2016 року є доказом, який спростовує викладені в постанові міркування комісара. Бо саме за направленням Зміївського районного військового комісаріату, отриманого 08.11.2017 року, він проходив медичну комісію.
Згідно розділу IV Служба в запасі військового квитка він обліковується за І розрядом. Граничним віком для обліку військовозобов`язаних рядового складу І розряду є 35 років.
Станом на момент зняття з військового обліку в Хмельницькому ОМВК розряд обліку не змінювався. Враховуючи положення ст. 32 Закону, вважав що в наявності всі підстави для виключення його з військового обліку і переведення у відставку. Тому він не звертався до Зміївського районного військового комісаріату для постановки на військовий облік.
Він має щільний, робочий графік, його робота пов`язана з частими виїздами на об`єкти, а тому щоденно навідуватися до Зміївського районного військового комісаріату не має можливості.
Він не має юридичної освіти та ніколи, до цього випадку, не мав проблем з військовим обліком. Співробітники Зміївського районного військового комісаріату не пояснили йому наслідки не постановки на військовий облік.
Також, просив зважити на явні порушення з боку посадової особи Зміївського районного військового комісаріату, а саме на те, що при зверненні, йому було відмовлено від постановки на облік по причині несплати адміністративного штрафу, що не є підставою для відмови.
Персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
Порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку є одне тривале правопорушення, дане правопорушення було виявлено 8 листопада 2016 року, після його звернення до Зміївського районного військового комісаріату, повинно було припинитися постановкою на військовий облік або/і притягненням до адміністративної відповідальності, строк якого сплив 08 січня 2017 року.
Отже, винесення постанови про адміністративне стягнення після спливу строку притягнення є незаконним.
Притягнутий до відповідальності не зобов`язаний доводити свою невинуватість, хоча і має на це право. З презумпції невинуватості випливає і таке важливе положення: будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності.
Воно належить до випадків, коли сумніви не були усунені у ході вирішення справи. Право на захист реалізується наданням особі, що притягається до відповідальності, необхідних правових можливостей для доведення своєї невинуватості або приведення обставин, що пом`якшують її вину.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечував наявності в його діях правопорушення, однак вважав, що стягнення на нього було накладено після закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про судовий розгляд справи за його відсутністю та письмове заперечення на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає.

В обґрунтування заперечення вказав, що військовим комісаром Зміївського РВК 02 березня 2017 року була винесена постанова №29 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та накладення на нього штрафу у розмірі 119 грн. 00 коп.
Відповідно до пункту 10 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.
Позивач з 25.02.2000 року перебував на військовому обліку у Хмельницькому ОМВК Хмельницької області, 21.04.2010 року він був знятий з військового обліку Хмельницького ОМВК Хмельницької області та не став на військовий облік в жодному військовому комісаріаті України у встановлені законодавством терміни про що свідчить відсутність відмітки про взяття на військовий облік у військовому квитку ОСОБА_1
ОСОБА_1 , який 08.11.2016 року звернувся до Зміївського районного військового комісаріату для постановки на військовий облік, було роз`яснено, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: 2) на військовий облік військовозобов`язаних: військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно - територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.
Також ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зобов`язує громадян які знялись з військового обліку та переїхали до нового місця проживання, у семи денний термін стати на військовий облік, що не було здійснено позивачем з 2010 року.
При зверненні позивача до Зміївського РВК у постановці на військовий облік йому не відмовлялось, а відповідно до вимог чинного законодавства було надано роз`яснення про обов`язкове проходження медичної комісії для визначення ступеню придатності та одночасно йому було повідомлено про те, що після проходження медичної комісії на нього буде складений адміністративний протокол у зв`язку несвоєчасною постановкою на військовий облік, відповідальність за яке передбачена статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Після чого ОСОБА_1 був направлений для проходження медичної комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Відповідно до книги протоколів військово - лікарської комісії Зміївського РВК ОСОБА_1 пройшов медичну комісію, про що йому була надана довідка ВЛК Зміївського РВК, але позивач не надав її працівнику Зміївського РВК для заповнення військово-облікових документів та постановки його на військовий облік і взагалі більше до 02.03.2017 року не з`являвся у Зміївському РВК. Також відсутність позивача не надавала змоги працівнику Зміївського РВК скласти адміністративний протокол на ОСОБА_1 .
Оскільки ОСОБА_1 до 02.03.2017 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`являвся та не надавав документи про результати проходження ВЛК Зміївського РВК, він не був поставлений на військовий облік та, беручи до уваги те, що це він робив навмисно, вважав що посилання ОСОБА_1 на порушення військовим комісаром Зміївського РВК вимог статті 38 КУпАП є необґрунтованими, оскільки станом на 02.03.2017 року він все ще не перебував на військовому обліку, чим порушував вимоги статей 37, 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Тому 02.03.2017 року на нього було складено адміністративний протокол та притягнуто до адміністративної відповідальності. В своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 не заперечував факту несвоєчасної поставки на військовий облік.
Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 02.03.2017 року №29 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виявилося в тому, що 28.02.2017 року о 09 годині 00 хвилин на підставі пояснення військовозобов`язаного ОСОБА_3 , який не з`являвся до військового комісаріату з 2010 року по теперішній час, було встановлено, що він знявшись з військового обліку у Хмельницькому ОМВК у 2010 році прибув до Зміївського району для подальшого працевлаштування, але не з`явився до Зміївського РВК для постановки на військовий облік і надання віськовооблікових даних, чим порушив п. 10 ст. 38Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", а також п. 25 постанови КМУ №921. (а. с. 9, 23, 31).

З копії протоколу про адміністративне правопорушення №25 від 28.02.2017 року вбачається, що 28.02.2017 року о 09 годині 00 хвилин на підставі пояснення військовозобов`язаного ОСОБА_3 , який не з`являвся до військового комісаріату з 2010 року по теперішній час, було встановлено, що він знявшись з військового обліку у Хмельницькому ОМВК у 2010 році прибув до Зміївського району, для подальшого працевлаштування, але не з`явився до Зміївського РВК для постановки на військовий облік і надання віськовооблікових даних, чим порушив п. 10 ст. 38Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", а також п. 25 постанови КМУ №921.(а. с. 32).

Згідно копії військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого Дзержинським районним військовим комісаріатом м. Харкова 14.11.1988 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на військовому обліку у Хмельницькому ОМВК Хмельницької області в період з 25.02.2000 року по 21.04.2010 року. (а. с. 7, 21).

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 11.11.2016 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 непридатен до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час. (а. с. 8, 22).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 210 КУпАП встановлена відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Відповідно до п. 10 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону передбачено, що взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України на військовий облік військовозобов`язаних військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

ОСОБА_1 під час постановки на військовий облік був попереджений про відповідальність за порушення Правил військового облік, про що свідчать пояснення головного спеціаліста відділення комплектування ОСОБА_4 та старшого офіцера мобілізаційного відділення Зміївського РВК ОСОБА_5 (а. с. 35, 36).

ОСОБА_1 перебував на військовому обліку у Хмельницькому ОМВК Хмельницької області до 21.04.2010 року та після прибуття 30.06.2010 року до нового місця проживання в будинок АДРЕСА_1 (а. с. 4-5, 18-19) в семиденний строк не став на військовий облік, чим порушив правила військового обліку.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Триваючими визначаються правопорушення, є такі, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Тому посилання позивача про винесення відповідачем постанови про адміністративне правопорушення після спливу встановленого законом строку є безпідставним, оскільки на час прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не став на військовий облік.

Факт проходження ОСОБА_1 . військово-лікарської комісії 11.11.2016 року не дає підстав вважати, що з цього часу слід рахувати строк накладення адміністративного стягнення, оскільки проходження вказаної комісії не свідчить про виконання ОСОБА_1 вимог щодо звернення до РВК для постановки на військовий облік.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою з додержанням вимог законодавства.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи наявність у постанові належних доказів того, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, суд вважає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 210 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Оскаржена позивачем постанова відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, через що позовні вимоги про скасування цієї постанови є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 70, 71, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови від 02.03.2017 року про накладання стягнення за ч. 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: