Справа № 743/340/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/340/17 Головуючий у 1-й інстанції: Павленко О.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Громадянина Республіки Румунії (Ємен) ОСОБА_4 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2017 р. у справі за адміністративним позовом Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" до громадянина Румунії (Ємен) ОСОБА_4 про продовження строку затримання, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2017 р. адміністративний позов задоволено повністю: продовжити строк затримання громадянина Румунії (Ємен) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на три місяці, до 22 червня 2017 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач 22 вересня 2016 року був затриманий ОКПП «Київ».

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2016 року відповідача примусово видворено за межі території України та затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Матеріали справи свідчать про те, що у зв'язку із відсутністю на території України дипломатичної установи Республіки Ємен, позивач неодноразово звертався до Міністерства закордонних справ України з проханням сприяння в інформуванні консульських установ Республіки Ємен з метою ідентифікації та документування відповідача, що підтверджується листами №43/7730 від 23.09.2016 року, №27/635 від 27.01.2017 року, №27/1406 від 23.02.2017 року, проте відповідь не надійшла.

З повідомлення Чернігівського ПТПІ ДМС України № 09-02-202 від 21.02.2017 року вбачається, що громадянину Румунії (Ємен) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який назвався ОСОБА_4, представниками УДМС України в Чернігівській області була видана довідка про звернення за захистом в Україні з терміном дії з 20.02.2017 до 20.05.2017 року.

Враховуючи те, що шестимісячний термін перебування відповідача в ПТПІ України в Чернігівській області закінчується 22 березня 2017 року, Окремим КПП «Київ» не отримано жодної інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації відповідача, а також те, що відповідачу видано довідку про звернення за захистом в Україні строком до 20.05.2017 року, позивач, посилаючись на положення ст. 183-7 КАС України, просить продовжити строк тримання відповідача в ПТПІ України в Чернігівській області .

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк затримання громадянина Румунії (Ємен) ОСОБА_4 необхідно продовжити на три місяці.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Частиною 7 ст. 183-7 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно відповідача ДМС України вирішує питання про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у разі звернення особи, під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до довідки про звернення за захистом в Україні, джерелом отримання відомостей про особу як про гр. Ємену ОСОБА_4 є «зі слів», а тому ніяких інших документів, які б могли ідентифікувати особу на даний момент немає.

Так, колегією суддів встановлено, що з метою ідентифікації особи на адресу консульської установи посольства Республіки Ємен (за місцем дислокації РФ, м. Москва), через Міністерство Закордонних справ направлено п'ять запитів щодо ідентифікації та документування вищезазначеної особи, при цьому жодної інформації щодо підтвердження чи спростування інформації про належність до громадянства Республіки Ємен вищезазначеного громадянина наразі в ОКПП не отримано. Тобто, однозначно стверджувати, що громадянин Румунії (Ємен) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином Республіки Ємен неможливо.

Оскільки гр. Румунії (Ємен) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є іноземцем який в Україні перебуває незаконно, а саме: відсутність у нього документів, які б надавали право на перетин кордону для виїзду з території України; відсутність документів, на право перебування на території України; відсутність на території України родинних зв'язків; особливо, відсутність дозволу на працевлаштування, постійного місця проживання та законного джерела отримання коштів, то, зазначений перелік факторів суттєво впливає на дотримання іноземцем умов існування в суспільстві без порушення законодавства.

Доводи апелянта щодо неправомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції, винесене як наслідок постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2016 року, яка на його думку є необґрунтованою, колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.17 апеляційну скаргу громадянина Румунії (Ємен) ОСОБА_4 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні гр. Румунії ОСОБА_4 від 23.09.16 залишив без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2016 року - без змін.

Тобто, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2016 року є такою, що набрала законної сили.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав ґрунтовний аналіз нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, що об'єктивно виклав в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, повно встановив обставини справи, вірно та об'єктивно оцінивши зібрані по справі докази, ухвалив рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу громадянина Румунії (Ємен) ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2017 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 11.04.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.