Справа № 803/1164/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р. № 876/9080/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання Богдан А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВОГ РІТЕЙЛ до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ТзОВ ВОГ РІТЕЙЛ звернулося з позовом до Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.07.2016 №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем: акцизний податок з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 2671580,97 грн..

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що податкове повідомлення-рішення прийняте із порушенням законодавства на підставі необґрунтованих висновків, що містяться в акті перевірки, оскільки органами державної фіскальної служби не було враховано, що при відпуску нафтопродуктів позивачем через мережу АЗС у 2015 році проводились не лише операції з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є обєктом оподаткування акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, а й операції з реалізації субєктам господарювання нафтопродуктів з метою комерційного або виробничого використання, що не є обєктом оподаткування акцизним податком. Вважає, що заниження акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, в тому числі на суму 1781053,98 грн. по Криворізькій північній ОДПІ не було, оскільки в даному випадку відбувалась реалізація пального субєктам господарювання та відпуск пального особам, які придбали дане пальне до 01.01.2015р., що не є обєктом оподаткування, з огляду на що просить скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької північної ОДПІ від 26.07.2016 №.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 26 липня 2016 №.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Криворізька північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ ВОГ РІТЕЙЛ з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 27.07.2011 р. по 31.12.2015 р..

04.07.2016року за результатами перевірки контролюючим органом складено акт №203/28-06-14-00/37821544 (т.1, а.с.61-193), яким встановлено порушення підприємством вимог пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, пп. 215.3.4, 215.3.10 п. 215.3 ст.215, п.216.9 ст. 216 ПК України, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік, в сумі 530 030 582,32 грн..

На підставі зазначеного акту, апелянтом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2016 р., яким збільшено суму грошового зобовязання по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 2671580,97 грн., в т.ч.: за податковими зобовязаннями 1 781 053,98 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 890 526,99 грн. (т.1, а.с.23).

Згідно розділу 3.3 (сторінки 796, 798-799) акту перевірки СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС від 04.07.2016р. № 203/28-06-14-00/37821544, ТзОВ ВОГ РІТЕЙЛ не нараховувало акцизний податок на відпуск нафтопродуктів та скрапленого газу з автозаправних станцій та/або автомобільних газозаправних станцій при здійсненні розрахункових операцій та відпуску нафтопродуктів при застосуванні талонів та паливних карток, смарт-карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів, тощо.

Позиція органу державної фіскальної служби полягає у тому, що при відпуску через мережу АЗС нафтопродуктів здійснюється розрахункова операція, датою якої є виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів), а через мережу АЗС здійснюється виключно роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві і такі операції є обєктом оподаткування акцизним податком.

Зазначені твердження податкового органу, більшість з колегія суддів, вважає не обґрунтованими з огляду на наступне.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції), це будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з національним стандартом України ДСТУ 4303:2004 Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 №130, роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг; оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Слід вказати, що 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24.12.2015 №909-VІІІ (далі Закон № 909-VІІІ), яким були внесені зміни до ПК України.

Так, абзац другий підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 замінено абзацами такого змісту: Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу, це будь-які операції з передачі, відпуску, відвантаження на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення, поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також відпуск, відвантаження пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - фізичний відпуск нафтопродуктів з автозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Також, Законом №909-VІІІ пункт 216.9 статті 216 ПК України викладено у такій редакції: 216.9. Датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, відвантаження, фізичного відпуску товару, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар.

Відтак, протягом 2015 року акцизний податок підлягав сплаті за операціями з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, а датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

В той час, як з 01 січня 2016 року акцизний податок підлягає сплаті не лише за операціями з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, а й за операціями з фізичного відпуску з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції пального, а датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є не тільки дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а й для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, відвантаження, фізичного відпуску товару.

Таким чином, позивач вважає, що у випадку фізичного відпуску з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції пального, якщо при цьому такий відпуск не здійснювався безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, а здійснювався субєктам господарювання для комерційного використання, то такі операції у 2015 році не підлягали оподаткуванню акцизним податком.

Вищевказане частково вбачається з аналізу змісту п. 6 розділу V Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015р. №14 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №105/26550), відповідно до якого Додаток 6 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів заповнюється окремо для кожного місця здійснення реалізації підакцизних товарів із обовязковим зазначенням відповідного коду за КОАТУУ в такому порядку: 1) у графі 2 ОСОБА_2 товару вказується назва товару (продукції), який (яку) статтею 215 розділу VI Кодексу віднесено до підакцизних; 2) у графах 3, 4 Вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування вказується: графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків; графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання; 3) у графі 5 Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр. 3 - гр. 4) вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку; 4) у графі 6 Ставка податку, % проставляється розмір ставок акцизного податку у відсотках, встановлених підпунктом 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Кодексу; 5) у графі 7 Сума податкового зобовязання, що підлягає сплаті до бюджету, грн. (гр. 5 х гр. 6) вказується сума акцизного податку, що визначається шляхом множення графи 5 на графу 6.

Отже, платник акцизного податку у графі 4 Додатку 6 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів декларації акцизного податку вказує вартість реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, а вказані операції з реалізації підакцизних товарів для їх комерційного використання не є обєктом оподаткування.

При цьому слід враховувати, що пунктом 216.9 статті 216 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин) було передбачено, що датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За змістом ст.2 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР, розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пункту 7.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та звязку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496), відпуск нафти споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів, а нафтопродуктів - на підставі договорів або за готівку.

За змістом пункту 10.3 зазначеної Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється за готівку (пункту 10.3.1), за відомостями (пункт 10.3.2), за талонами (пункту 10.3.3) або за платіжним картками (пункту 10.3.4).

Підпунктом 10.3.2.1 підпункту 10.3.2 пункту 10.3.2 цієї ж Інструкції, відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП (додаток 16). Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

Відповідно до підпунктів 10.3.3.1, 10.3.3.2 підпункту 10.3.3 пункту 10.3 Інструкції №281 форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів встановлює емітент талона. При цьому, необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Згідно із підпунктами 10.3.4.1, 10.3.4.2 підпункту 10.3.4 пункту 10.3 цієї ж Інструкції, відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.2005 №137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 за №543/10823, та інших нормативно-правових актів. Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Отже, відпуск нафтопродуктів може здійснюватися за готівку без укладення письмового договору або на підставі договору за безготівковим розрахунком з використанням відомостей, талонів, платіжних паливних карток. При цьому, на переконання колегії апеляційного суду, відпуск нафтопродуктів через АЗС з прийманням готівки та видачею фіскального чека є розрахунковою операцією в розумінні Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за якою виникають податкові зобовязання із сплати акцизного податку. А на думку позивача, відпуск нафтопродуктів субєктам господарювання на підставі договору за безготівковим розрахунком з використанням відомостей, талонів, платіжних паливних карток протягом 2015 року не підпадав під визначення розрахункової операції в розумінні цього Закону України.

Зазначене підтверджується порівняльним аналізом редакцій пункту 216.9 статті 216 ПК України до та після прийняття Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24 грудня 2015 №909-VІІІ. Таким чином, з 01.01.2016р. датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є не тільки дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, відвантаження, фізичного відпуску товару.

Відтак, вказане свідчить про неоднозначну правову позицію органів державної фіскальної служби про те, що через мережу АЗС здійснюється виключно роздрібний продаж нафтопродуктів споживачам з огляду на те, що у продавця нафтопродуктів через АЗС (незалежно від форми розрахунків: готівкова, безготівкова, в тому числі з використанням талонів, карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів), виникають податкові зобовязання із сплати 5-відсоткового акцизного податку під час здійснення розрахункових операцій.

Більшість з колегії суддів апеляційного суду не погодилась з твердженням податкового органу про те, що через мережу АЗС може здійснюватись виключно роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві з покликанням на Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які затверджені Постановою К М України від 20 грудня 1997 року №1442, оскільки вказані Правила прийняті з метою впорядкування тільки роздрібної торгівлі нафтопродуктами, проте це гіпотетично не виключає фізичної можливості здійснення відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС субєктам господарювання для комерційного використання.

При відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС проводяться операції з продажу пального як кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є обєктом оподаткування акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, так і субєктам господарювання з метою комерційного або виробничого використання, що не є обєктом оподаткування даним податком, однак лише за умови відвантаження дрібно гуртових партій нафтопродуктів через свої склади, нафтобази чи каліброваними автобензовозами ємкістю від чотирьох тисяч літрів та по гуртовій ціні, яка виключає сплату пятивідсоткового акцизного податку і вартості операційного обслуговування на АЗС.

Як встановлено по справі, у графі 4 Додатках 6 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів декларацій акцизного податку за січень грудень 2015 року, позивач не задекларував вартість реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків (т.2, а.с.106-262), що не може бути підставою для нарахування податкового зобовязання з акцизного податку.

Разом з тим, як вказано в розділі 3.3 (сторінки 796, 798-799) акту перевірки СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС від 04.07.2016 № 203/28-06-14-00/37821544, ТзОВ ВОГ РІТЕЙЛ не нараховувало акцизний податок на відпуск нафтопродуктів та скрапленого газу з автозаправних станцій та/або автомобільних газозаправних станцій при здійсненні розрахункових операцій та відпуску нафтопродуктів при застосуванні талонів та паливних карток, смарт-карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів, тощо.

Таким чином, за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням акцизний податок було нараховано за операціями з відпуску нафтопродуктів та скрапленого газу з автозаправних станцій та/або автомобільних газозаправних станцій при здійсненні розрахункових операцій із застосуванням талонів та паливних карток, смарт-карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів, а не за готівку, що також підтверджується договорами поставки нафтопродуктів, договорами купівлі-продажу ПММ з використанням смарт-карток на АЗС, картками рахунку 3611 за 2015 рік (т.1, а.с.195-252, т.2, а.с.1-105).

Відповідно до матеріалів справи, між ТзОВ ВОГ РІТЕЙЛ (постачальником, продавцем) та контрагентами ТзОВ Торговий дім Ренесанс-Трейд, ТзОВ Мясна Фабрика Фаворит Плюс, ПП Транс Логістик, ТзОВ АТБ-Маркет, ВКФ Агромарін, МПП Агрек, ПП Авіком-В, ТзОВ Віраж, ТзОВ БС Транс Сервіс ЛТД, ТзОВ ОСОБА_3 Україна, ТзОВ Бастма, ТзОВ Балторо Трейд, ПП Балканіка-Трейд, ТзОВ Дітрейд, КП Екосервіс, ТзОВ Терра Фуд, ПАТ Баштанський сирзавод, ТзОВ Техноторг-Авто, ПП Стройінжсервіс (покупці) укладались договори поставки нафтопродуктів від 06.01.2015 №Ш04031, від 06.01.2015 №Ш04035, від 12.01.2015 №Ш040170, від 05.01.2015 №Ш04013, від 12.01.2015 №С14072, від 16.01.2015 №С14137, від 18.02.2015 №С14379, від 12.01.2015 №С14042, від 20.01.2015 №С14159, від 12.01.2015 №С14068, від 22.12.2014 №С141436, від 14.05.2015 №С14581, від 12.08.2015 №С14738, від 06.01.2015 №ТШК18038, від 04.02.2015 №С14111 та договори купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС від 01.10.2014 №С13204, від 01.12.2013 №С13064, від 01.12.2013 №С13083, від 30.06.2015 № С14667, що також підтверджується актами приймання-передачі та картками рахунка 3611 за 2015 рік по вказаних контрагентах, з яких вбачається факт здійснення оплати за товар (ПММ), її дату та дату видаткової накладної, яка підтверджує перехід права власності на товар (т.1, а.с.195-252, т.2, а.с.1-105).

Згідно укладених договорів продавець зобовязався передати у власність покупця через АЗС (АЗК), що розміщені на території України, з використанням смарт-карт паливно-мастильні матеріали, а покупець зобовязався приймати у власність ПММ та оплати їх вартість. Товар за цими договорами постачався частинами на умовах EXW (Інкотермс 2000) франко-термінали АЗС шляхом вибірки покупцем ПММ з АЗС. Датою поставки ПММ вважається дата, що вказана в чеку з РОS-терміналу або спеціальній відомості. Відпуск ПММ покупцю здійснюється на підставі предявлення смарт-карти оператору АЗС з використанням РОS-терміналу шляхом заправки ПММ транспортних засобів покупця в кількості та асортименті, обраних покупцем самостійно в межах добового (місячного) ліміту ПММ, встановленого на смарт-карті.

За умовами договорів поставки нафтопродуктів постачальник зобовязався поставити покупцю нафтопродукти в асортименті, а покупець прийняти від постачальника та оплатити його вартість. Після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку на пальне WOG встановленої форми відповідного номіналу. Термін дії карток на пальне становить 1 календарний рік від дати видаткової накладної.

Враховуючи зазначене, ТзОВ ВОГ РІТЕЙЛ згідно із вищезазначеними договорами були реалізовані своїм контрагентам оптові партії нафтопродуктів, фізичний відпуск яких здійснювався по довірчим документам через АЗС.

Отже, проаналізувавши обставини справи та додатково перевіривши зібрані документальні докази по матеріалах справи, більшість з колегія суддів апеляційного суду прийшла до переконання про те, що податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2016 є протиправним, а відтак його слід було визнати протиправним та скасувати.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі №803/1164/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

ОСОБА_2

(до справи долучена окрема думка судді: Гулид Р.М.)

Повний текст ухвали виготовлено 13.04.2017 року