Справа № 2-а-29/2010
Суддя: Пронька В. В.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.01.2010
ЄУ № 2-а-29/2010
Провадження №2-а-29/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області, управління Державного казначейства у Луганській області про визнання незаконними дій, бездіяльності, та стягнення державної соціальної щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2009 рік,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконними дії, бездіяльність та вчинення певних дій відповідачем щодо виплати щорічної державної соціальної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2009 рік, у розмірі меншому, ніж визначено ч.5 ст.15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації невиплачену державну соціальну щорічну разову грошову допомогу за 2009 рік виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у розмірі 3005,00 грн.; зобовязати відповідача - Головне управління державного казначейства України у Луганській області забезпечити виконання рішення суду грошовими коштами згідно чинного законодавства .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має статус учасника бойових дій і відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Але відповідач в 2009 році виплатив грошову допомогу не в повному обсязі, сплативши лише суму у розмірі 340 грн., чим порушив норми Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , а також грубо порушив норми Конституції України.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, та 26 січня 2010 року постановлено ухвалу про розгляд справи в письмовому провадженні.

Від відповідачів надійшли заперечення , відповідно до яких вимоги позивача не визнають, просять відмовити в задоволенні позову.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області в наданому до суду запереченні зазначив, що разова грошова допомога позивачу як учаснику бойових дій до 5 травня виплачена у розмірі, визначеному Законом України „Про державний бюджет на 2009 рік, оскільки така виплата фінансується з державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про державний бюджет України. Так як Законом України Про Державний бюджет України На 2009 рік встановлено, що допомога учасникам бойових дій виплачується в розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, то за 2009 рік виплату позивачу проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 р. за № 211.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав .

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 567587 від 12.12.1996 року (а.с.30)

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року (далі - Закону) учасникам бойових дій щороку до 5 травня виплачується грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 17-1 наведеного Закону визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Згідно ст.17 Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу щорічна разова грошова допомога до 5-го травня за 2009 рік була виплачена в квітні 2009 року у розмірі 340 грн. що підтверджується довідкою відповідача №15-7/8-5000 від 28.12.2009 року (а.с.40)

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » редакцію ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було змінено в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій. Зазначені зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачені п. 20 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України », рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Частинами 2 та 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 р. відновлено дію ч.5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щодо встановлення розміру разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» зміни до ч.5 ст.ст.12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги не вносились, на спірний період Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є діючим і слід керуватися тільки цим спеціальним законом. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, частина 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена у наступній редакції: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 9 липня 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року (в редакції яка була дійсна на час здійснення виплати), мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» сума прожиткового мінімуму на 2009 рік на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 498 грн. з 01.01.2009 року.

Враховуючи зазначене, виплата щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік, здійснена відповідачем у розмірі 340 грн., визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», є такою, що порушує норму спеціального Закону.

Крім того відповідно до вимог ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, з урахуванням положень п.п.1, 2 ч.2 ст. 162 КАС України дії відповідача щодо невиплати позивачу разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі, встановленому ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2009 рік слід визнати неправомірними, та зобов'язати відповідача виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2009 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ч. 1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному ст. 54 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік, з урахуванням фактично отриманої позивачем суми допомоги.

Оскільки виключними повноваженнями щодо нарахування та виплати такої допомоги наділені органи праці та соціального захисту населення, то відсутні підстави для визначення у судовому порядку конкретного розміру (суми) оспорюваної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 17-1, 22 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст. ст. 6-11, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі, визначеному ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації в Луганській області виплатити ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 - го травня як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням суми фактично отриманої ним допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.. 160 КАС України - дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: