Справа № 821/161/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/161/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нехожиній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, в якому, з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог, просила суд скасувати висновок №1/9/21-03-13-01 від 03.01.2017 року про результат перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» як недостовірний.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний висновок прийнято з порушенням порядку проведення перевірки, оскільки позивача не було своєчасно та належним чином повідомлено про спірну перевірку і фактично позбавлено можливості надати письмові пояснення та додаткові документи, які повинні були бути враховані при прийнятті спірного висновку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано висновок Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №1/9/21-03-13-01 від 03.01.2017р. про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» ОСОБА_1 - секретаря судового засідання відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, Начальник Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02.02.2017р. та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ позивача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 працює на посаді секретаря судового засідання відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області.

19.01.2017р. на адресу Апеляційного суду Херсонської області надійшов висновок №1/9/21-03-13-01 від 03.01.2017р. про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» ОСОБА_1

Даним висновком встановлено, що у ході проведення перевірки було встановлено, що позивачем, у рядках 23 та 24 розділу ІІІ «Відомості про нерухоме майно», було вказано право власності на земельну ділянку площею 0,04635 га та житловий будинок площею 144,8 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, у колонці сума витрат на придбання майна зазначеного у рядку 24 декларації вказано 236970 грн. За наявною податковою інформацією про доходи з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України за період 2009-2014р.р. позивачем отримано дохід із законних джерел в загальній сумі 284744 грн., у тому числі за період з 2009 року по 2 квартал 2013 року в сумі 237364 грн.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що аналізом наявної податкової інформації встановлено, що вартість майна (майнових прав, вказаного (вказаних) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч.1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отриманні ОСОБА_1 із законних джерел.

Не погоджуюсь з даним висновком відповідача, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відповідно, з неправомірності спірних рішень.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014р. №1682-VII «очищення влади» (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Як слідує з ч.8 ст.3 Закону №1682-VII, заборона, передбачена ч.3 ст.1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.3,4 ст.1 Закону України «Про очищення влади», затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» від 16.10.2014р. №563.

Так, у відповідності до ч.ч.1-2 ст.4 Закону №1682-VII, особи, які перебувають на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч.4 ст.5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені ч.ч.3,4 ст.1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на 10-й день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено п. 3 ч. 2 ст. 5 цього Закону.

Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Згідно п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII, перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 №1682-VII, доходам, отриманим із законних джерел.

У відповідності ж до абз. 2 ч.7 ст.5 Закону №1682-VII, до відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених п.2 ч.5 цієї статті, керівник органу, передбачений ч.4 цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Як видно зі змісту норм п.19 Порядку №563, запит про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у декларації, поданій особою, яка підлягає перевірці, за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, надсилається до ДФС разом з копією декларації особи, яка підлягає перевірці, засвідченою кадровою службою органу, в якому проводиться перевірка.

Згідно п.20 Порядку №563, ДФС проводить перевірку в порядку, визначеному Мінфіном.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014р. №1100 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014р. за №1385/26162, який на час виникнення спірних правовідносин діяв у редакції від 03.11.2014р.

Загальний алгоритм проведення органами ДФС України перевірки визначено п.3 цього Порядку №1100 та, в свою чергу, включає такі складові: 1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч.4 ст.5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи; 2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації; 3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.3 Закону, доходам, отриманим із законних джерел; 4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей; 5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку; 6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Як слідує з п.4 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Згідно з п.6 Порядку №1100, для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи «Податковий блок», зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Далі, отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

В подальшому, за результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

У відповідності до п.8 Порядку №1100, у розділі ІІІ декларації перевірці підлягають: - достовірність відомостей щодо наявності нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, наявній податковій інформації про нерухоме майно такої особи; - відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

При перевірці даних про нерухоме майно, вказаних особою, стосовно якої проводиться перевірка, у розділі ІІІ декларації, враховується зазначена такою особою в декларації інформація щодо перебування такого нерухомого майна або його частини у власності, в оренді чи на іншому праві користування (у разі зазначення такої інформації декларантом).

Для перевірки інформації про нерухоме майно використовуються дані, що надходять від суб'єктів інформаційних відносин: відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримані відповідно до законодавства, - про виникнення, перехід чи припинення речових прав на нерухоме майно; платників податків - фізичних осіб - про об'єкти нерухомого майна, зазначені в податковій декларації про майновий стан і доходи, а також наявна податкова інформація про нерухоме майно, одержана з інших джерел.

Згідно ч.10 ст.5 Закону №1682-VII, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Відповідно ж до п.27 Порядку №563, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону, ДФС протягом 3-х робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на 30-й день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Також, пунктом 28 Порядку №563 встановлено, що особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п.27 цього Порядку, та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Разом з тим, згідно п.12 Порядку №1100, у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на 15-й робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Згідно п.12 Порядку №1100, протягом трьох робочих днів з дня виявлення недостовірностей та/або невідповідностей контролюючий орган повідомляє про це особу, стосовно якої проводиться перевірка.

Водночас, Законом №1682-VII та Порядком №563, в свою чергу, передбачено, що контролюючий орган повідомляє особу, стосовно якої проводиться перевірка, протягом 3-х робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей.

А згідно алгоритму проведення перевірки, визначеним п.3 Порядку №1100, відповідно до якого проведення перевірки, (яке, окрім іншого включає порівняльний аналіз наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна, вказаного у декларації, доходам, отриманим із законних джерел), має передувати повідомленню особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей.

Так, як встановлено судами обох інстанцій, в ході проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» ОСОБА_1 нібито було встановлено невідповідність витрачених сум на придбання майна (земельну ділянку площею 0,04635 га та житловий будинок площею 144,8 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.), з отриманими доходами із законних джерел.

Як вбачається із оскаржуваного висновку, що з метою перевірки походження коштів, за які було придбано житловий будинок із земельною ділянкою, на адресу позивача поштовим відправленням було направлено запит від 28.03.2016р. №5036/10/21-03-17-04, який, в свою чергу, було повернено на адресу відправника у червні 2016 року «у зв'язку із закінченням терміну зберігання», а тому, відповідно, достовірно та належним чином провести аналіз перевірки походження коштів неможливо.

Отже, про виявлену перевіркою невідповідність вартості майна доходам, отриманим із законних джерел, позивача фактично повідомлено не було, внаслідок чого, останній був позбавлений можливості надати пояснення з цього приводу та подати документи на їх підтвердження.

Таким чином, встановлені судами обох інтонацій обставини свідчать про порушення відповідачем вимог ч.10 ст.5 №1682-VII, п.27 Порядку №563 та алгоритму проведення перевірки, визначеного пп.3-6 п.3 Порядку №1100.

При цьому, ще раз слід зазначити, що повідомлення особи, стосовно якої проводиться перевірка, про всі виявлені в ході перевірки невідповідності та/або недостовірності є обов'язком контролюючого органу, виконання якого не залежить від обсягів наявної у такого органу інформації та її достатності для складання висновку за результатами перевірки.

Крім того, у відповідності до вимог ч.10 ст.5 Закону №1682-VII, п.28 Порядку № 563, пп.5 п.3, абз.2 п.12 Порядку №1100, пояснення особи, стосовно якої проводиться перевірка, з приводу виявлених недостовірностей та/або невідповідностей та подані нею підтвердні документи є також обов'язковими для розгляду та врахування органом ДФС під час підготовки висновку про перевірку, як наслідок, позивач був позбавлений можливості надати пояснення з приводу розбіжностей між вартістю майна та доходами та подати підтверджуючі документи.

Також, необхідно зазначити, що судом 1-ї інстанції було вірно встановлено, що будь-яких інших заходів (надсилання відповідного запиту на адресу місця роботи позивача, а саме до Апеляційного суду Херсонської області) щодо обов'язкового повідомлення позивача про виявленні недостовірності відомостей зазначених в декларації та відповідно отримання від нього письмових пояснень чи документів, відповідачем не вчинялося.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується і ВАС України, зокрема, в своєму рішенні від 11.08.2016р. по справі №К/800/38856/15.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко