Справа № 344/1548/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2017 р. м. Київ К/800/3811/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Мороз Л.Л.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року

у справі № 344/1548/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними.

Позивач просила суд:

- визнати протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо зменшення ОСОБА_4 відсоткового відношення при перерахунку пенсії на виконання рішення суду;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську перерахувати та виплачувати ОСОБА_4 пенсію із застосуванням 82% від суми заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з дати, зазначеної в рішенні Львівського апеляційного адміністративного суду, тобто з 06.06.2013 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську при подальших перерахунках ОСОБА_4 враховувати відсоткове відношення в розмірі 82% від суми заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо зменшення ОСОБА_4 відсоткового відношення при перерахунку пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести ОСОБА_4 з 06 червня 2013 року перерахунок та виплачувати пенсію із застосуванням 82% від суми заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Суд першої інстанції в частині задоволення позовних вимог виходив з того, що розрахунок пенсії позивачу необхідно проводити виходячи із розміру 82% від її заробітної плати. В частині відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що захисту підлягає лише порушене право, а не те, яке може бути порушене у майбутньому.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року скасовано. Прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

При скасуванні рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що перерахунок пенсії позивачу проведено згідно норм Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на день зверненя за таким перерахунком. Тому відсутні підстави для перерахунку та виплати пенсії позивачу у розміру 82% від її заробітної плати.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду скасувати, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області залишити в силі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2014 року адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити заборгованість у частині не донарахованої пенсії задовольнити частково.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську включити ОСОБА_4, в суму заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії державного службовця, з дня її призначення, із врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих нею сум.

В решті вимог позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2014 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо не включення до заробітної плати матеріальної допомоги при обчисленні пенсії ОСОБА_4.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 починаючи з 06 червня 2013 року, включивши в суму заробітної плати, з якої нарахована пенсія суми виплаченої матеріальної допомоги та на вирішення соціально-побутових потреб (а.с.7-10).

Проте, в січні місяці позивач отримала менший розмір пенсії, а саме, урахуванням 80% замість 82%.

Листом від 09 січня 2015 року № 98/03 Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську повідомило позивача, що оскільки рішенням суду вирішувалось питання не самого відсоткового відношення при перерахунку пенсії, а зарахування матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові потреби, перерахунок пенсії проведено з урахуванням умов статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 08.07.2011 року), що діяла на дату з якої проводиться перерахунок пенсії на виконання рішення суду, тобто в розмірі 80% від заробітку (а.с.11).

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно норм статті 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Зміни відсоткового показника від заробітної плати при перерахунку пенсії не передбачено.

Скаржник касаційну скаргу обґрунтовує тим, що її стаж державної служби становить 12 років. Тому пенсію скаржнику призначено у розмірі 82% від суми заробітної плати, відповідно до чинного законодавства на момент призначення їй пенсії. Скаржник звертає увагу, що норми статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції № 3668-VІ від 08.07.2011 року застосовуються лише для призначення пенсії держслужбовцям, які звернулися за її призначенням після набрання чинності зазначеного Закону, а не для перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з твердженням скаржника та приходить до висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишенням в силі постанови суду першої інстанції з огляду на наступне.

У випадку ОСОБА_4, перерахунок пенсії державного службовця здійснюється на виконання постанови суду, яким відновлюється порушене право пенсіонера на пенсію.

Тому застосування відповідачем при перерахунку пенсії норм статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011 року є не обґрунтованим.

Перерахунок мав бути зроблений з розрахунку 82%, а не 80% від заробітної плати.

Здійснюючи зменшення відсоткового показника від заробітної плати відповідач діяв протиправно, оскільки до перерахунку пенсії слід брати той показник, який використовувався при призначенні пенсії.

Менший показник, який був використаний Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську при перерахунку пенсії відповідно до норм Закону України "Про державну службу", встановлюється лише при призначенні пенсії державним службовцям вперше. У даному випадку управлінню пенсійного фонду необхідно було здійснити перерахунок, а не призначення пенсії.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України "Про державну службу" у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 08 липня 2015 року №732/48/15-а.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що норми статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 08.07.2011 року застосовуються лише для призначення пенсії держслужбовцям, що звернулись за її призначення після набрання чинності даного закону, а не для перерахунку уже призначеної пенсії.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, здійснив правозастосування із дотримання норм діючого законодавства та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що апеляційним адміністративним судом скасоване вірне по суті рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі № 344/1548/15-а - скасувати.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року у справі № 344/1548/15-а - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановлених статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді