Справа № 705/7532/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/7532/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Коваль А.Б. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Губська О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання незаконними дій (неправомірними) та зобов'язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2016 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі в тексті - Уманського ОУ ПФУ) про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії. Позивач просить: визнати протиправним рішення Уманського ОУ ПФУ Черкаської області, щодо зменшення йому щомісячного довічного грошового утримання з 90 відсотків заробітної плати судді до 86 відсотків. Зобов'язати Уманське ОУ ПФУ Черкаської області перерахувати та виплачувати йому, ОСОБА_3, щомісячне довічне грошове утримання відповідно до ч. 4 ст. 43 ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, ст. 141 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VІ у відновленій редакції рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, а саме у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, починаючи з 08.06.2016 року.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо зниженні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 з 90 % до 86 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 08.06.2016. Зобов'язано Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснювати виплату ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 08.06.2016 у розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, з урахуванням тих грошових сум, що вже були йому виплачені за період з 08.06.2016.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 1832.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Позивач ОСОБА_3 працював на посаді слідчого в УВС Черкаської області з 03.08.1977 року по 05.08.1987 року, на посаді судді Уманського міського суду та Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 22.06.1987.

Постановою Верховної Ради України від 02.12.2010 року був звільнений з посади судді Уманського міськрайонного суду, у зв'язку із поданням заяви про відставку, а наказом голови Уманського міськрайонного суду № 66-К від 24.12.2010 року були припинені його повноваження судді та він був відрахований зі штату суду з 28.12.2010 року, у зв'язку зі звільненням з посади судді та виходом у відставку.

Позивачу було призначено довічне грошове утримання в максимальному розмірі - 90 % заробітку, однак 14.11.2016 він отримав листа від відповідача про те, що з 01.11.2016 щомісячне довічне грошове утримання буде виплачуватися у розмірі 86% суддівської винагороди.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Умови призначення та розмір виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці були визначені діючим на той час законодавством - Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (зі змінами). Відповідно до ч. 4 ст. 43 цього Закону судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.Абзацом другим ч. 4 ст. 43 Закону було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах суддів у судах колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

До обрання на посаду судді 22.06.1987 позивач ОСОБА_3 працював на посаді слідчого в УВС Черкаської області з 03.08.1977.

Умови і порядок призначення, виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначені статтею 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (зі змінами), втратили чинність з 01.01.2011 відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453 VI.

Згідно з п. 11 розділу ХІІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (набрав чинності з 30.07.2010) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійснені ними своїх повноважень, закріпленої у ч.1 ст.126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо). Щомісячне довічне грошове утримання суддів - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання.

Конституційний суд України у рішенні від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначив, що зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та прав людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже суперечить ст.55 Конституції України.

08.06.2016 Конституційний Суд України прийняв рішення № 4-рп/2016 щодо конституційності положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).

У пункті 4 резолютивної частини цього Рішення визначено порядок його виконання, а саме: встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, -тобто застосовується ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII.

Вказане Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 не містить вказівки на те, що при виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який вийшов у відставку до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, Пенсійний фонд України (його територіальні підрозділи) має право перераховувати стаж особи на посаді судді, який був визначений їй відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Рішення № 4-рп/2016 щодо позивача ОСОБА_3 підлягає застосуванню в частині його права як судді у відставці на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання в разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Ураховуючи наведене вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач Уманське ОУ ПФУ знизив розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 з 90 % до 86 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 08.06.2016, не маючи для цього відповідної правової підстави, у зв'язку з чим поовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183-3, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до п. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.