Справа № 818/78/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р.Справа № 818/78/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2017р. по справі № 818/78/17

за позовом ОСОБА_1 Мохаммада

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 Мохаммад, звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №277 від 26 грудня 2016 року про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину ОСОБА_4 Арабської Республіки ОСОБА_1.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 року по справі № 818/78/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, представник відповідача, що приймав участь у режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач та його представник, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.12.2016 відповідачем за заявою громадянина ОСОБА_4 Арабської Республіки ОСОБА_1 було видано посвідку на тимчасове проживання серії ТР №188300 терміном дії до 23.12.2017 на підставі п.13 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», як такий, що перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_5, що підтверджується копіями матеріалів для отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні №2326/2016 (а.с.18-31). Для отримання посвідки, позивачем надано ряд документів, в тому числі клопотання приймаючої сторони, його дружини ОСОБА_5 від 14.12.2016 (а.с.21).

26.12.2016 від ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона повідомляла, що до Зарічного РВ УДМС України в Сумській області стосовно видачі посвідки на тимчасове проживання її чоловіка не зверталась, заяв та документів, передбачених законодавством, не надавала (а.с.33).

26.12.2016 УДМС в Сумській області було прийнято рішення №277 «Про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину ОСОБА_4 Арабської Республіки ОСОБА_1» (а.с.7).

Не погодившись з рішенням відповідача щодо скасування посвідки на тимчасове проживання, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 1 цього Закону визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Так, частиною 13 статті 4 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право" (ч.13 ст.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання, врегульований Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012 року (надалі Порядок №251). Зазначений Порядок №251 розроблений відповідно до Законів України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Закону України "Про імміграцію".

На виконання зазначеного Порядку №251, був розроблений Тимчасовий Порядок розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, який затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 N 681 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2013 р. за N 1335/23867 (надалі - Тимчасовий Порядок).

Зазначений Тимчасовий порядок визначає процедуру розгляду заяв для оформлення (обміну) і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок.

Пунктом п. 3.12 Тимчасового порядку визначено, що раніше видана посвідка скасовується територіальним органом чи підрозділом ДМС, який її видав, у випадках, передбачених пунктом 19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 №251.

В свою чергу відповідно до п. 19 вказаного Порядку посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання від органу Національної поліції, іншого органу виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця та особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця та особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця та особи без громадянства або їх примусове видворення за межі України;

6) інших випадках, передбачених законами.

Судовим розглядом встановлено, що 26.12.2016 року рішенням начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Сумській області скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні серії ТР №188300 терміном дії до 23.12.2017 року, видану гр. ОСОБА_4 Арабської Республіки ОСОБА_1 на підставі пп. 6 п. 19, та п. 20 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251 (а.с. 32).

Проте, такі висновки суперечать Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 №251, оскільки інформація про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів повинна бути надана органом Національної поліції, іншим органом виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянств, що в даному випадку не відповідає фактичним обставинам.

Доказів надходження повідомлень компетентних органів, що могли бути підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні матеріали справи не містять.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Сумській області фактично наголошує на тому, що згідно пп. 4 п. 17 Тимчасового порядку подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів є підставою для прийняття рішення про відмову у видачі довідки іноземцеві.

Так, згідно п.17 Порядку 251 від 28.03.2012 р. рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області про наявність жодних з вищезазначених підстав в оскаржуваному рішення не зазначено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пп.4 п. 17 вказаного Порядку визначено, що подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів є підставою для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві, а підстави для скасування посвідки на тимчасове проживання регламентовані п. 19 Порядку №251.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вищезазначені положення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення та його скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2017р. по справі № 818/78/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017 р.