Справа № 513/1116/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 513/1116/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бучацька А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області від 12 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (далі - Пенсійний фонд), в якому просила визнати протиправною відмову у наданні довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, станом на 01 травня 2016 року та зобов'язати надати таку довідку.

Окрім того, позивач просила зобов'язати здійснити перерахунок призначеної пенсії, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії), починаючи з 01 травня 2016 року у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу - начальника УПФУ в Саратському районі та виплатити недоотриману пенсію, починаючи з 01 травня 2016 року з врахуванням виплачених за цей період сум пенсії.

В обґрунтування позову зазначено про обов'язок пенсійного органу, під час перерахунку пенсії, застосовувати статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723) в редакції, яка діяла на час призначення пенсії (серпень 1999 року).

На думку позивача, застосування суб'єктом владних повноважень вимог нового Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ не відповідає принципам верховенства права.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 12 січня 2017 року позов задоволено.

Суд визнав протиправною відмову Пенсійного фонду видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату начальника управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, яка нараховується з 01 травня 2016 року і яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правлінням Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва у справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» та зобов'язав видати таку довідку.

До того ж, суд зобов'язав Пенсійний фонд провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», виходячи із розміру 90 відсотків заробітної плати начальника управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області станом на 01 травня 2016 року, зазначеної в довідці, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, починаючи з 01 травня 2016 року, з врахуванням вже виплачених за цей період сум пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, Пенсійний фонд подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутністю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 17 серпня 1999 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком в порядку та на умовах, передбачених статтею 37 Закону № 3723, який діяв на момент призначення пенсії. Пенсія була призначена в розмірі 90 відсотків від суми її заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

20 жовтня 2016 року, у зв'язку з підвищенням з 01 грудня 2015 року посадових окладів працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», позивач звернулася із заявою до Пенсійного фонду про надання довідки про заробітну плату державного службовця на посаді, з якої її була призначена пенсія (начальника управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області) та проведення перерахунку її пенсії, на підставі ст.37-1 Закону № 3723, в редакції чинній на момент призначення пенсії (серпень 1999 року).

Пенсійний фонд листом від 31 жовтня 2016 року відмовив у задоволенні заяви (а.с.7-8).

Мотиви даної відмови полягали в тому, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року (далі - Закон № 213) у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб яким призначено пенсію відповідно до Закону №3723 втратили чинність.

У зв'язку з чим, з 01 червня 2015 року в порядку та на умовах, визначених вказаним законом, пенсії не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Поряд з цим, відповідач зазначав, що видати форму довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії є неможливим, оскільки втратив чинність нормативно-правовий акт, який передбачав її форму та видачу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що звернення позивача до пенсійного органу було обумовлено не проханням призначити пенсію, а з її перерахунком, а тому суб'єкт владних повноважень повинен був керуватися ст. 37-1 Закону № 3723, в редакції чинній на момент призначення пенсії.

Відмова суб'єкта владних повноважень у перерахунку пенсії є, на думку суду, звуженням змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що відповідно до рішень Конституційного Суду України є неприпустимим.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, не відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ (далі - Закон №76), який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №3723 і її викладено у такій редакції:

«Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вимоги щодо прийняття такого нормативного акта Кабінетом Міністрів України виконані не були.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

При цьому, слід зазначити, що Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ (набрав чинності з 01 травня 2016 року, (далі - Закон №889)) визнано Закон №3723 таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, стаття 37-1 Закону № 3723, на якій ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 01 травня 2016 року втратила чинність.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, на підставі статті 37-1 Закону № 3723, зазначена норма втратила чинність.

Колегія суддів також зазначає, що діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Так, в Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Слід звернути увагу, що Закон №889, який регулює правовідносини державної служби, не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям.

Стаття 90 цього Закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058).

Отже, пенсії, призначені згідно із Законом №3723, перераховуються у випадку, якщо її складові (надбавки, підвищення, доплати тощо) змінюються на законодавчому рівні.

З огляду на викладені норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, дійшов помилкового висновку щодо протиправності дій відповідача, оскільки останній діяв на підставі та в межах закону.

Слід погодитися з доводами апелянта про відсутність у нього обов'язку видавати довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» затверджено та введено в дію форму та складові довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Проте, в подальшому, постановою правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року № 15-2, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2016 року за № 1020/29150, було внесено зміни у раніше прийняту постанову, зокрема, виключено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Зазначена постанова набрала чинності 02 вересня 2016 року.

Таким чином, станом на момент звернення ОСОБА_1 до Пенсійного фонду, в останнього були відсутні правові підстави для видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, за формою, затвердженою постановою Правління ПФУ від 04 вересня 2013 року за №15-1.

При вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якій Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Є також помилковими і висновки суду щодо звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Так, колегія суддів вважає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Проводячи оцінку встановлених обставин справи під кутом зору норм права, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначені порушення, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області - задовольнити.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 12 січня 2017 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова