Справа № 636/4136/16-а
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №636/4136/16-а
Провадження №2-а/636/80/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої Дьоміної О.П.

при секретарі Коваленко О.А.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ГУНП в Харківській області Шевченка Юрія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, уточненим 02.12.2016 року, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №235863 від 07.11.2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.11.2016 року під час керування транспортним засобом ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 зупинено інспектором Шевченко Ю.О. на автошляху Київ-Харків-Довжанський на 516 км. та винесено постанову серії ПС2 №235863 від 07.11.2016 року, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Однак, ОСОБА_1 із зазначеною постановою не погоджується, оскільки, на його думку, вона винесена із порушенням норм права, суперечить вимогам закону та не підтверджує дійсних обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Позивач зазначає у позовній заяві, що його зупинено о 08 год. 20 хв. та одразу винесено постанову, чим позбавлено права позивача скористатися своїм правом на захист та юридичну допомогу, а також надати дані, що характеризують особу, її майновий стан, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність. Також позивач вказує, що жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху інспектором не надано, а на пояснення ОСОБА_1 щодо знаходження бамперу з 05.11.2016 року у ремонті, не відреагував.

У своєму позові ОСОБА_1 також звертає увагу суду на те, що інспектор поліції Шевченко Ю.А. виносячи постанову, допустив ряд порушень: не вказав обставини, які він зобов'язаний з'ясувати при розгляді справи, а саме: чи вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи наявні обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто, позивач вважає, що такі дії інспектора свідчать про його упередженість і, на думку ОСОБА_1, містять ознаки, передбачені ст. 365 КК України - «перевищення службових повноважень».

Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Вважає, що правопорушення він не скоював, ПДР не порушував, тому на його думку дії інспектора були неправомірними та були відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності і накладання стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду адміністративного позову був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення спрямовані на адресу суду, причини неявки суду не повідомив і таким чином суд вважає за можливе розглянути вимоги позивача у відсутність відповідача за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №235863 від 07.11.2016 року вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення п.п. 31.4.7 «е)» п. 31 ПДР України, а саме: ОСОБА_1 07.11.2016 року о 08 год. 20 хв. керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1, з відсутнім бампером на автомобілі, чим порушив п.п. 31.4.7 «е)» п. 31 ПДР України (а.с.4).

Підпункт 31.4.7 «е)» п. 31 ПДР України встановлює, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи і бризко вики.

Стаття 121 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП до своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача, яка не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_1, надано йому можливість скористатися юридичною допомогою, роз'яснено права та обов'язки, враховано особу порушника. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення, яку відповідно до оскаржуваної постанови було розглянуто відповідачем.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП .

Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Крім того, відповідачем по справі не надано суду жодних доказів правомірності своїх дій при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із матеріалів справи вбачається, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач жодних заперечень щодо заявлених вимог суду не надав, доказів порушення позивачем ПДР України відповідачем суду теж не надано, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 122 ч. 1, 212, 245, 251, 258, 256 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ГУНП в Харківській області Шевченка Юрія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №235863 від 07.11.2016 року відносно ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду першої інстанції набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуюча: