Справа № 826/5536/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

13 квітня 2017 року письмове провадження № 826/5536/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до проВійськової частини НОМЕР_1 , Командування Сухопутних військ Збройних Сил України визнання протиправним та скасування наказу,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач-1) та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (далі по тексту відповідач-2) про:

- визнання протиправним з 20.10.2014р. та скасування п. 1 наказу відповідача 2 №667 (по особовому складу) від 20.10.2014р.;

- зобов`язання відповідача поновити позивача на попередній посаді заступника командира військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом та зарахувати цей строк до загального строку вислуги у Збройних Силах України;

- зобов`язання відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу недоотримане проіндексоване грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за один місяць на суму 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного наказу в частині звільнення позивача з військової служби у запас за п. «в» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключенню зі списків особового складу Збройних Сил України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав правомірності прийняття оскаржуваного наказу та просили залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

На час виникнення спірних правовідносин капітан ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом.

Військова частина НОМЕР_2 є підрозділом радіоелектронної розвідки, належить до тактичної ланки рівня «рота» та станом на 31.05.2014 дислокувалася у місті Луганськ.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу Збройних Сил України Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.08.2014 №217 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення норм абз. 4 та 6 ст. 11, абз. 2 ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо обов`язку військовослужбовця берегти державне майно, виконувати відданий йому наказ, абз. 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України щодо неухильного виконання вимог військових статутів та наказів командирів, абз. 5 щодо виконання своїх функціональних обов`язків, затверджених командиром військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2013, щодо обов`язку заступника командира військової частини організовувати належну роботу щодо формування в особового складу військової частини НОМЕР_2 високих морально-психологічних якостей, готовності до свідомого виконання положень Конституції України і законів України, Військової присяги, вимог військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових і наказів командирів (начальників) на капітана ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання» (п. 2 наказу).

Пунктом 1 наказу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.10.2014р. №667 «По особовому складу» відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» нижчепойменованих осіб офіцерського складу 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки Регіонального центру радіоелектронної розвідки «Північ» оперативного командування «Північ» Сухопутний військ Збройних Сил України, колишнього капітана ОСОБА_1 заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки по роботі з особовим складом звільнено з військової служби у запас за п. «в» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України.

Не погоджуючись з наказом від 20.10.2014р. №667 в частині звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»; Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, Бойовим статутом Сухопутних військ Збройних Сил України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Відповідно до ст. 2 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п. «в» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.
Відповідно до п. 230 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153 військовослужбовці, які померли, загинули, а також особи, позбавлені військового звання, виключаються зі списків особового складу Збройних Сил України наказами по особовому складу командирів (начальників), яким надано право видавати накази по особовому складу, і вище незалежно від номенклатури призначення.
Судом встановлено, що підставою звільнення позивача з військової служби та виключення його зі списків особового складу Збройних Сил України є наказ Генерального штабу Збройних Сил України №217 від 27.08.2014р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
У той же час, матеріалами справи підтверджується, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2014р. у справі №826/15337/14 за позовом ОСОБА_1 до начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано п. 2 наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу Збройних Сил України - Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.08.2014р. №217 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2014р. залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2016р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016р. залишено без змін.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, у зв`язку з тим, що наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу Збройних Сил України - Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.08.2014р. №217 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в судовому порядку був скасований, а тому і відсутні підстави звільнення позивача з військової служби та виключення його зі списків особового складу Збройних Сил України на підставі п. «в» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Таким чином, наказ Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.10.2014р. №667 «По особовому складу» в частині пункту 1, згідно якого капітана ОСОБА_1 заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки по роботі з особовим складом звільнено з військової служби у запас за п. «в» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки Військової частини НОМЕР_2 з 20 жовтня 2014 року.
В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу недоотримане проіндексоване грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазнає наступне.
Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з постановою Кабінет Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2).
Пунктом 1.11 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, визначено, що військовослужбовцям, рішення про звільнення яких з військової служби або переміщення на нижчеоплачувану посаду визнані незаконними та які у зв`язку з цим поновлені на військовій службі (посаді), за рішенням повноважного органу, який прийняв рішення про таке поновлення, виплачується грошове забезпечення за час вимушеного прогулу або різниця за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, що вони недоотримали внаслідок незаконного звільнення (переміщення).
У той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не було виконано вимог ухвали суду від 31.03.2015р. в частині надання Довідки про грошове забезпечення за останні 6 місяців роботи ОСОБА_1 , а тому у суду відсутня можливість визначити суму грошового забезпечення, яка підлягає виплаті позивачеві за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2014 року по день прийняття судового рішення про поновлення його на посаді заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки Військової частини НОМЕР_2 .
Таким чином, з урахуванням норм п. 1.11 Інструкції №260, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу недоотримане проіндексоване грошове забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати наказ Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.10.2014р. №667 «По особовому складу» в частині пункту 1, згідно якого капітана ОСОБА_1 заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки по роботі з особовим складом звільнено з військової служби у запас за п. «в» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_2 з 20 жовтня 2014 року.

Зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане проіндексоване грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2014 року по 13 квітня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 121 окремого маневреного центру радіоелектронної розвідки по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_2 з 20 жовтня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій