Справа № 686/887/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/887/17

Головуючий у 1-й інстанції: Заворотна О.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції у місті Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт вказав, що висновки викладені в постанові не відповідають обставинам справи, також судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Позивач надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою серії ДР №078385 від 10.01.2017 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 10.01.2016 р. (так зазначено у постанові) близько 11.45 год. в м. Хмельницькому по вул. Водопровідна, 84 припаркував автомобіль НОМЕР_1 з порушенням ПДР, в місці да це суттєво заважає іншим учасникам дорожнього руху та перешкоджає виїзду з прилеглої території, чим порушив п.п. 15.10 «д» ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч.3. ст.122 КУпАП.

Позивач із постановою по справі не згідний та вважає її незаконною, оскільки адміністративне стягнення накладене на нього через рік з дня скоєння правопорушення, а саме 10.01.2017 року, про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому лейтенантом ОСОБА_3 від 26.01.2017 року у постанові серії ДР № 078385 від 10.01.2017 року внесено виправлення описки щодо дати вчинення правопорушення « 10 січня 2017 року» замість « 10 січня 2016 року».

Крім цього, представником відповідача надано витяг з системи централізованого управління нарядами поліції, з якого вбачається, що повідомлення про порушення позивачем правил дорожнього руху надійшло саме 10.01.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржувану постанову суд першої інстанції вказав, що відповідачем не доведено, що позивачем порушено п.п. 15.10 д) ПДР, оскільки належних та допустимих доказів створення позивачем суттєвих перешкод виїзду з прилеглої території не надано, крім того по вул. Водопровідній, 84 розташований багатоквартирний двоповерховий будинок, виїзд з прилеглої території якого облаштований з іншого боку будинку, а не на місці паркування автомобіля позивача. Крім цього, як вбачається з фото- та відео фіксації місця події наданого представником відповідача, прилегла територія біля будинку по вул. Водопровідній, 84, обнесена суцільним парканом, дорожні знаки, що вказують виїзд з будинку відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-3 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП вказує на те, що вчиненням даного адміністративного правопорушення є саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, а не роблять такий рух неможливим зовсім (формулювання викладене у 15.10. «д» ОСОБА_4 дорожнього руху України).

У відповідності до п.п. д) п. 15.10 ПДР стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Даний пункт ПДР не привязується до такого поняття як «дорога», а застосовується в розумінні будь-якого місця де б транспортний засіб не був розташований, натомість обєктивна сторона даного порушення передбачає, що транспортний засіб стоїть та робить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Як вбачається зі змісту постанови, адміністративне правопорушення полягало у тому, що ОСОБА_2 10.01.2016 р. (так зазначено у постанові, згодом виправлено на 10.01.2017 р.) близько 11.45 год. в м. Хмельницькому по вул. Водопровідна, 84 припаркував автомобіль НОМЕР_2 з порушенням ПДР, в місці де суттєво заважає іншим учасникам дорожнього руху та перешкоджає виїзду з прилеглої території, чим порушив п.п. 15.10 «д» ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч.3. ст.122 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями гр. ОСОБА_5, який зазначив, що автомобіль НОМЕР_3 перекрив виїзд з двору, чим унеможливив його рух, та матеріалами відеофіксації, наданими відповідачем до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, помилка у даті вчинення правопорушення суттєво не впливає на сам факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху.

Стосовно доводів Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому, що управління не є юридичною особою та не володіє правосубєктністю, а є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом

Згідно зі ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, КАС України не містить застережень, що субєкт владних повноважень обовязково повинна бути юридична особа, а оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення прийнято посадовою особою відповідача, тому Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому може бути відповідачем у даних правовідносинах.

Крім того, в позовній заяві позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, однак судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 247 КУпАП, а тому і дана позовна вимога не може бути задоволена.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 078385 від 10.01.2017 року є правомірною, а постанова суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7