Справа № 363/4080/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/4080/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Баличева М.Б.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Земляної Г. В., Сорочко Є. О.,

за участю секретаря Видмиденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2016, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні йому пенсії у зв'язку з вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року та зобов'язати відповідача провести йому обчислення пенсії відповідно до вказаної норми законодавства, у зв'язку з вислугою років та за наявності загального стажу роботи в органах прокуратури з 07.10.2016 року, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми щомісячної заробітної плати із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відмова відповідача суперечить Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В засідання учасники процесу не з'явилися, про апеляційний розгляд повідомлені належним чином. Від позивача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання через перебування на лікарняному.

Відповідно до ч. 1 ст. 195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відкладення розгляду справи потягне за собою порушення строків розгляду апеляційної скарги, а клопотань щодо продовження строків апеляційного розгляду відповідно до ст. 195-1 КАС України не надходило.

Крім того, сторони не позбавлені права брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника (ч. 1 ст. 56 КАС України). Вказане надає суду можливість, в тому числі, дотримуватися строків розгляду справ.

Також, колегія суддів зазначає, що доказів перебування позивача на лікарняному суду не надано, в той час як мотивуванням для відкладення розгляду справи могла бути довідка медичного закладу щодо позивача з фіксацією відповідного факту.

Наведене у сукупності, та враховуючи строки апеляційного розгляду, те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи скарги, письмові пояснення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, так як під час вирішення питання щодо призначення пенсії застосуванню підлягає статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції від 12.07.2001), оскільки стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, звужує права позивача в розумінні Конституції України.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2016 він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року в розмірі та відсотках відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а також надав необхідний пакет документів.

Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області листом від 12 жовтня 2016 року відмовило позивачу у призначенні пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 02.03.2015 №213-УІІІ, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до вищезазначеного нормативного акту з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Як встановлено судом, ОСОБА_2 з 11.08.1997 року працював та по теперішній час працює на різних посадах в органах внутрішніх справ та органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки.

Крім того, відповідно до витягу з наказу Першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) № 76 від 17.03.2015 року з метою виконання службових (бойових) завдань, радника юстиції ОСОБА_2, прокурора Новоайдарського району Луганської області вважати таким, що включений до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення.

Відповідно до Довідки Генеральної прокуратури України від 30.05.2016 року № 17/2/4-917 вн/вих-16 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, ОСОБА_2 в період з 19.06.2014 року по 16.11.2015 рік безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті належності, сувіренітету та територіальної цілостності України в районі проведення антитерористичної операції в Новоайдарському районі Луганської області.

Рішенням межвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 4/ІІІ/4/1 від 18.08.2016 року ОСОБА_2 надано статус учасника бойових дій.

Згідно посвідчення ЮА № 051340 ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року за № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей": до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року за № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей": установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: зокрема - час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на службі в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу, військовій службі в Збройних Силах, органах і військових формуваннях Служби безпеки, Службі зовнішньої розвідки; та служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Відповідно до п. "ж" ст. 1-2 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби: державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п'яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Згідно до ст. 2 Закону України "Про державну службу", дія цього Закону поширюється на державних службовців, окрім іншого, й органів прокуратури.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для призначення пенсії ОСОБА_2, вислуга років під час участі в АТО, яку він брав під час роботи в органах прокуратури, зараховується на пільгових умовах, тобто один місяць служби за три місяці.

Оскільки ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції з 19.06.2014 року по 16.11.2015 рік, тобто 1 рік 4 місяці 29 днів, то вислуга років для призначення пенсії за вказаний період складає 4 роки 2 місяця 27 днів.

Таким чином, загальна вислуга років ОСОБА_2, яка документально підтверджується, станом на день його звернення до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області із заявою про призначення пенсії, становить 21 рік 11 місяців і 20 днів, у тому числі на посаді прокурора - 13 років, 8 місяців та 27 днів.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч.1 ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 №2663-III) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

На час звернення до відповідача за призначенням пенсії на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ вислуга років ОСОБА_2 в становить 21 рік 11 місяців і 20 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII збільшено стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років у порівнянні зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратура» № 1789-ХІІ до 23 років.

Тобто, під час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, діяла інша норма, а саме - Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зокрема, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася та ін.

Враховуючи викладене, оскільки позивач звернувся до УПФ 07.10.2016, то відповідно для призначення пенсії йому необхідно мати стаж роботи визначений ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII 23 роки, а у позивача стаж роботи, що зараховується до вислуги років на посадах прокурорів і слідчих прокуратури менший, а тому підстав для призначення пенсії у відповідача не було.

Частинами 1 - 3 ст. 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні адміністративної справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини; звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

При вирішенні питання щодо колізії правових норм слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

Таким чином, можна зробити висновок, що застосуванню до спірних правовідносин підлягає Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який був прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ (а саме: - 02.03.2015 року) і хоч є загальним по відношенню до Закону України «Про прокуратуру», проте скасовує його норми.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.02.2017 у справі №286/3083/16-а.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду попередньої інстанції і дають підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2016 - скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Г. В. Земляна

Є. О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.