Справа № 195/46/17-а (2-а/195/36/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2017 рокусправа № 195/46/17-а (2-а/195/36/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 р. у справі № 195/46/17-а (2-а/195/36/17)

за позовом ОСОБА_2

до Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації

про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

"11" січня 2017 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департамента соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації в якому просив про визнання протиправною бездіяльність (невиплату йому, як інваліду війни ІІ групи, у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до п'ятого травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком у сумі 9040 гривень) та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги передбаченої ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" визначено розмір щорічної до 5 травня разової грошової допомоги, яка виплачується інвалідам війни. Проте, відповідачем, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України, щорічна разова грошова допомога до 5 травня виплачена у значно меншому розмірі, ніж визначено Законом. Вказуючи на пріоритетність застосування Закону, позивач вважає такі дії відповідача неправомірними.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 р. у справі № 195/46/17-а (2-а/195/36/17) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної разової грошової допомоги - відмовлено.

Постанову суду мотивовано відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, у звязку з тим що відповідач під час нарахування та виплати допомоги до 5 травня діяв у відповідності до приписів чинного законодавства.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 р. у справі № 195/46/17-а (2-а/195/36/17), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, що передбачені чинним законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії Є №084041.

На звернення позивача стосовно перерахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації Листом від 02.12.2016р. №В-540 повідомив позивача про те, що разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік нарахована та виплачена позивачу в розмірі 2600,00 грн. у квітні 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату інвалідам війни щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни II групи - 2600 гривень.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року року №79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 є також чинними.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Суд першої інстанції, вказуючи на правомірність визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, обґрунтовано послався на рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. №3-рп/2012.

Так, у Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов'язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році відповідач правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 р. у справі № 195/46/17-а (2-а/195/36/17) - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2017 р. у справі № 195/46/17-а (2-а/195/36/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко