Справа № 751/1484/17
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/1484/17
Провадження №2-а/751/147/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.,

при секретарі Дасюк Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання протиправними та зобовязання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання дій неправомірними щодо відмови у наданні статусу «інваліда війни» та видачі посвідчення; зобовязання встановити даний статус і видати посвідчення «інваліда війни» встановленого зразка (а.с.1-4).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи. Зазначає, що 26.05.1986 року по 19.10.2000 року працював в зоні відчуження. Вважає, що згідно п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року на нього поширюється дія вказаного закону, як інваліда війни. Він звернувся до відповідачів із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни та надання відповідного посвідчення, однак отримав відмову.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити відповідно з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в судове засідання не зявився, надіслав письмові заперечення (а.с.26) відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без участі представника (а.с.28).

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС першої категорії. Даний факт підтверджується посвідченням серії А №309730 та вкладки до нього, виданих 30.01.2017 року Чернігівською облдержадміністрацією (а.с.5).

25.12.2016 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення, посилаючись на те, що відповідно до п.9 ст. 7 Закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціальний захист» до інвалідів війни належать особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи.

Листом №04/643 від 19.01.2017 року відповідач відмовив йому у наданні статусу інваліда війни, посилаючись на те, що відсутній розпорядчий документ щодо залучення ОСОБА_1 до складу формувань Цивільної оборони (а.с.7).

Закон України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII № 3551 встановлено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 12 травня 1994 року № 302.

Згідно з пунктом 2 Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 12.05.1994 року №302, "посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія АВБ № 045392, позивачу з 20.12.2016 року безтерміново встановлена друга група інвалідності (а.с.10-11).

Згідно експертного висновку №271 від 17.10.2016 року, захворювання ОСОБА_1 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9).

Згідно довідки ВАТ «Вишгороденергобудтранс» №81 від 14.06.2006 року, позивач, у період з 26.05.1986 року по вересень 1986 року, був безпосередньо зайнятий на роботах повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Загалом відпрацьовано 575 годин (а.с.6).

Крім того, згідно інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 14.04.2016 року вбачається, що підставою залучення ОСОБА_1 до виконання заходів Цивільної оборони були: положення про Цивільну оборону СРСР, яке затверджене постановою ЦК КПРС і ОСОБА_2 ОСОБА_2 СРСР № 1111 - 1976 року, накази заступника ОСОБА_2 оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Постанова про організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ОСОБА_2 народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 №02 та інші) (а.с.8).

Іншого порядку підтвердження факту участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків у складі невоєнізованих формувань ЦО на теперішній час не визначено.

Крім того, відповідно до існуючих на той час правил з діловодства (Інструкція Головного архівного управління при ОСОБА_2 СРСР), так само як і сучасних, розпорядчі документи з питань Цивільної оборони підприємств, установ та організацій не відносились до документів з їх основної діяльності, тому термін їх зберігання складав 3-5 років, після чого вони повинні знищуватись. Отже, на об'єктах всіх форм господарювання Київської області зазначені документи з питань Цивільної оборони за 1986 та попередні роки залишались за умови, коли вимоги зазначеної Інструкції на них з різних причин не розповсюджено, тобто збереження таких документів до теперішнього часу є більше виключенням, ніж правилом.

Діюче на момент аварії на Чорнобильській АЕС законодавство колишнього СРСР обов'язкової вимоги щодо видання розпорядчого документу про зарахування працівника до складу невоєнізованого формування ЦО підприємства, установи або організації, так само і щодо залучення кожної окремої особи до дій у складі цих формувань не передбачало. Натомість, обов'язок створення формувань Цивільної оборони на всіх без виключення об'єктах народного господарства і зарахування до їх складу максимальної кількості персоналу встановлювало саме Положення про Цивільну оборону СРСР. Відповідно до вимог керівних документів з питань Цивільної оборони до складу зазначених формувань зараховувались всі працівники починаючи з 16-річного віку, за виключенням незначної категорії осіб (вагітні жінки, жінки, які мають малолітніх дітей, особи, які мають мобілізаційні приписи та деякі інші). Облік особового складу цих формувань здійснювався в їх штатно-посадових списках.

Таким чином, копія довідки ВАТ «Вишгороденергобудтранс» від 14.06.2006 року, надана позивачем, підтверджує характер роботи позивача у визначений період.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що факт участі позивача в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків на час звернення позивача до відповідача вже підтверджений органами соціального захисту населення шляхом видачі посвідчення встановленого зразку.

З урахуванням наведеного суд зазначає про наявність права у позивача на встановлення йому статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наявності у матеріалах справи доказів, які підтверджують право ОСОБА_1 на отримання статусу інваліда війни, суд прийшов до висновку, щодо протиправності дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо відмови у наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 9, 11, 17,18, 69-86, 128, 158-163, 167, 185-186 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 12 травня 1994 року № 302, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради надати ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати йому посвідчення інваліда війни.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Маслюк