Справа № 487/4061/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/4061/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії військовослужбовця та здійснити відповідні виплати,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУПФУ) та просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії та зобов`язати ГУПФУ провести перерахунок пенсії з 01 листопада 2010 року по 01 червня 2011 року згідно наказу Міністра оборони України №576 від 05 листопада 2010 року, яким передбачена щомісячна доплата 55% премії до посадового окладу, наказу Міністра оборони України №595 від 15 листопада 2010 року, де передбачена премія до 100% розміру грошового утримання з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2015 року, наказу Міністра оборони України №355 від 25 червня 2011 року, де передбачена щомісячна доплата 90% премії посадового окладу, в період з 01 червня 2011 року по 31 грудня 2015 року, наказу Міністра оборони України №44 від 27 січня 2016 року «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році», яким передбачена щомісячна доплата до пенсії 450% посадового окладу, та здійснити відповідні виплати.

Згідно заяви від 10 жовтня 2016 року позивач змінив позовні вимоги, а саме просив згідно наказу Міністра оборони України №44 від 27 січня 2016 року дорахувати щомісячну додаткову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям, залишивши без змін інші позовні вимоги.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 січня 2017 року позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії військовослужбовця та здійснити відповідні виплати в період з 01 листопада 2010 року по 12 лютого 2016 року було залишено без розгляду. В решті позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУПФУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон).

Позивач 07 квітня 2016 року звернувся до ГУПФУ із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та згідно з відповідними нормативно-правовими актами. Листом від 19 квітня 2016 року за №467-О-07 відповідач відмовив у такому перерахунку, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання, залишаючи позов без розгляду та відмовляючи у задоволенні іншої частини позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог починаючи з 13 лютого 2016 року, а також вважав, що з урахуванням вимог ст.99 КАС України позовні вимоги за період з 01 листопада 2010 року по 12 лютого 2016 року повинні бути залишені без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, вважає їх правильними з огляду на наступне.

Положеннями ч.3 ст.63 Закону передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу" від 07 листопада 2007 року №1294 (далі Постанова №1294) було визначено складові грошового забезпечення.

Пізніше, постановою від 22 вересня 2010 року №889 КМУ встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі Постанова №889).

Згідно до п.2 Постанови №889 граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Також, на виконання Постанови №889 Міністром оборони України наказом від 15 листопада 2010 року №595 затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі Інструкція), положення якої стали застосовуватися з 01 жовтня 2010 року.

Вказана Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу щомісячної додаткової грошової винагороди, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.

Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників). Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 5 Інструкції).

Відповідно до п.9 Інструкції розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Згідно пункту 10 зазначеної Інструкції командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди.

Так, з метою врегулювання окремих питань виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році, Міністром оборони України було прийнято наказ від 27 січня 2016 року №44 "Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році", положеннями якого передбачена виплата щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям (крім військовослужбовцям строкової служби).

З аналізу наведених норм чинного законодавства, зокрема, тих які дають змогу визначити зміст та сутність такої правової категорії, як щомісячна додаткова грошова винагорода, вбачається, що вказана грошова винагорода має відокремлений та разовий характер виплати, та виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у відповідному нормативному акті та виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення.

Колегія суддів вважає, що виплата щомісячної додаткової грошової винагороди ставиться в залежність від порядку, умов, результатів, тощо, військової служби, а тому є окремим видом виплат, не включається до загального складу грошового забезпечення відповідних військовослужбовців, не враховується при перерахунку пенсії та не може бути підставою для такого перерахунку.

Також, стосовно перерахунку пенсії з огляду на підвищення відповідного посадового окладу на премію у розмірі 450% слід зазначити, що встановлена наказом від 27 січня 2016 року №44 премія має тимчасовий характер, її виплата дозволена за наявності певних умов тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік, а тому встановлення таких премій не є підставою для перерахунку пенсії згідно з ст.63 Закону.

Наведені висновки також підтверджуються правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 26 лютого, 18 червня 2013 року 2013 року (№ 21-5а13, № 21-165а13 відповідно) та від 15 жовтня 2013 року Начало формы

21-315а13.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу залишення позовних вимог за період з 01 листопада 2010 року по 12 лютого 2016 року без розгляду з огляду на положення ст.99 КАС України, за якими адміністративний позов, поданий після закінчення строків (6 місяців), установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Посилання позивача на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення" від 15 липня 2015 року № 614-VIII, за якими перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний закон набрав чинності з 01 січня 2016 року та його дія не розповсюджується на правовідносини, що виникли до дати набрання ним законної сили.

Тому, враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції з приводу залишення частини позовних вимог без розгляду та відмови в позові в іншій частині.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.195, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 січня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук