Справа № 162/1492/14-а
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №162/1492/14-а
Номер провадження 6-а/162/19/2017
УХВАЛА

12 квітня 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду,-

встановив:

Заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Любешівського районного суду від 22.12.2014 року у справі № 162/1492/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання провести перерахунок і виплату пенсії.

У заяві вказує, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист по примусовому виконанню рішення Любешівського районного суду Волинської області у справі № 162/1492/14-а від 22.12.2014 року про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_2, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімального розміру пенсії за віком, з 28 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

Станом на 17.03.2017 року рішення суду боржником у повному обсязі не виконано: ОСОБА_2 проведено нарахування в сумі 2968,20 грн., які не виплачені через відсутність фінансування з Державного бюджету України.

У звязку з наведеним, просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення з зобовязання управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_2, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімального розміру пенсії за віком, з 28 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат, на стягнення з управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на користь ОСОБА_2 відповідні нарахування державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в сумі 2968,20 гривень.

Заявник, представник боржника та стягував до суду не зявилися, у поданих заявах просять розгляд справи проводити без їх участі.

Неявка в судове засідання державного виконавця, боржника та стягувача не перешкоджає судовому розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 263 КАС України.

На підставі частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -- КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідження наданих державним виконавцем документів виконавчого провадження, аналіз законодавства приводить суд до наступного.

22.12.2014 року Любешівським районним судом Волинської області винесено постанову по справі № 162/1492/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання провести перерахунок і виплату пенсії, якою адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_2, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімального розміру пенсії за віком, з 28 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаної постанови суду 25.05.2015 року видано виконавчий лист, який прийнято до виконання відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Боржником рішення суду не виконано.

При вирішенні справи, суд виходить з правових позицій з цього питання Верховного Суду України, які викладені останнім у постановах від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-506а14, 17 лютого 2015 року № 21-622а14, та полягають у наступному.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень - прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС України у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання управлінням ПФУ в Любешівському районі судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Посилання ВДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Таким чином, відсутні правові підстави для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена управлінням ПФУ в Любешівському районі після надходження відповідних сум із державного бюджету.

При цьому суд звертає увагу на те, що для відновлення права позивача на пенсію, визначеної ст. 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суд першої інстанції, прийняв постанову про зобов'язання органу ПФУ провести виплату державної та додаткової пенсії в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_2 пенсії за спірний період судами не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену додаткову пенсію на стягнення конкретної суми цієї пенсії, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не буде предметом дослідження судом при розгляді справи.

За таких обставин суд не може встановити новий спосіб захисту порушеного права, його дії, спрямовані на зміну чи встановлення способу і порядку виконання, повинні бути спрямовані лише на забезпечення виконання резолютивної частини судового рішення, відповідати його меті, не спотворювати його змісту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий: