Справа № 162/1093/16-а,2-а/162/309/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р. Справа № 876/3520/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Носа С.П., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 07.12.2016 у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області з вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 15 років та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 07.12.2016 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано УПФУ в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 08.11.2016, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою, УПФУ в Любешівському районі подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що позивач уже звертався з аналогічними позовними вимогами, що стосується застосування ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2013 році. Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 23.09.2013 було задоволено позов, проте постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2014 було скасовано постанову суду першої інстанції та відмовлено в задоволені позову. Тому просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та віднесена до третьої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням. З 29.07.1997 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

08.11.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у тому числі з вимогами про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону, проте листом УПФУ в Любешівському районі №571/С-01 від 15.11.2016 йому було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визначення розміру доплати до пенсії позивачеві, суд першої інстанції застосував положення ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування « і цього Закону

Статтею 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно із ч.2.ст.56, ст.57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1.ст.28 Закону України» Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неможливим; і навпаки-застосування окремих положень Закону України» «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку-Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прийняте судом першої інстанції судове рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07.07.2015 по справі № 21-727а15.

Отже, позивач має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо вимоги апелянта про закриття провадження у зв'язку з тим, що позивач раніше звертався з аналогічними позовними вимогами, то суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Зі змісту тверджень апелянта видно, що у 2013 році він звертався з позовними вимогами щодо перерахунку та виплати пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за інший період ніж у даній справі, а тому підстави для закриття провадження відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 07.12.2016 у справі № 162/1093/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 11.04.2017р.