Справа № 408/7688/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Булгакова Г.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року справа № 408/7688/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року у справі № 408/7688/16-а за позовом ОСОБА_2 до голови Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_3, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, скасування рішення та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2016 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Біловодського районного суду Луганської області із позовом до голови Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_3 (далі відповідач 1), секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_4 (далі відповідач 2) про визнання дій незаконними, скасування рішення та поділ майна (а.с. 2-6).

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року у справі № 408/7688/16-а було: адміністративний позов ОСОБА_2 до голови Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_3, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_4 в частині позовних вимог про визнання дій незаконними та скасування рішення - залишено без розгляду; відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до голови Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_3, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_4 в частині позовних вимог про поділ нерухомого майна (а.с. 22).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати (а.с. 33-37).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання дій незаконними та скасування рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач ОСОБА_2 у своєму позові просив, зокрема, скасувати Рішення виконавчого комітету Біловодської селищної ради № 27 від 22 квітня 2015 року «Про перенумерацію та присвоєння адреси житловому будинку по вул. Леніна в смт. Біловодськ».

Зазначене рішення було прийнято на підставі особистої заяви гр. ОСОБА_2 від 22 квітня 2015 року та було вирішено: перенумерувати житловий будинок по вул. Леніна в смт. Біловодськ, який належить гр. ОСОБА_2 з номерного знаку № 236 на № 236 А; присвоїти адресу житловому будинку по вул. Леніна: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Леніна, № 236 А; зобовязати заявника розмістити номерний знак 236 А на житловому будинку по вул. Леніна в смт. Біловодськ (а.с. 15).

Отже, колегія суддів зазначає, що позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, повинен був дізнатися ще у квітні 2015 року, оскільки оскаржуване рішення було прийнято на підставі саме його особистої заяви.

Разом з тим позивач позов до суду подав лише 10.11.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з приписів указаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду повязується, з одного боку, з обєктивним моментом, тобто порушенням субєктивного права, а з другого боку, із субєктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 9 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з вимогою скасувати Рішення виконавчого комітету Біловодської селищної ради № 27 від 22 квітня 2015 року, звернувся до суду лише 10 листопада 2016 року, тобто, з пропуском строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей Кодексу адміністративного судочинства України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Позивач просить розділити нерухоме майно у вигляді земельної ділянки та житлового будинку, що відповідно до вимог ст. 15 ЦПК, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до голови Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_3, секретаря Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області ОСОБА_4 в частині позовних вимог про поділ нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року у справі № 408/7688/16-а залишити без задоволення.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року у справі № 408/7688/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_5