Справа № 603/134/17
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/134/17
Провадження № 2-а/603/19/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Сандалюка О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Монастириська справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання рішення протиправним, зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №13/02 від 7.09.2016 року про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку на три роки, зарахувавши період роботи з 3.02.1999 року по 3.02.2004 рік на посаді виконроба (виконання робіт) у Спеціалізованій ПМК №6, стягнути на його користь сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Посилається на те, що працював помічником бурильника Краснодарського управління бурильних робіт у період з 18.05.1977 року по 3.10.1977 року; з 24.08.1978 року по 20.10.1978 року помічником бурильника Нафтогазодобувного управління «Чернігівгаз» виробничого об»єднання «Украфта», у подальшому з 8.11.1978 року по 20.10.1980 рік перебував на військовій службі; з 16.06.1984 року по 23.07.1984 рік помічник бурильника м.Ніжневартовськ; з 6.08.1985 року по 28.09.1985 року помічник бурильника район Крайньої Півночі (Росія); з 1.08.1986 року по 12.08.1991 року помічник бурильника, технолог Домінського управління бурових робіт; з 14.08.1991 року по 17.02.1993 року інженер по охороні праці і техніці безпеки Монастириського районного шляхового ремонтно-будівельного управління; з 18.02.1993 року по 1.11.1993 року обіймав посаду майстра Спеціалізованої пересувної механізованої колони №6 (далі Спеціалізована ПМК) АП «Тернопільагроспецмонтаж»; з 1.11.1993 року по 10.09.1995 року майстер Монастириського СПМК-11; з 10.10.1995 року по 30.01.2004 року виконроб Спеціалізованої ПМК №6; з 30.01.2004 року по 30.11.2007 року виробник робіт Спеціалізованої ПМК №6; з 3.12.2007 року по 1.07.2009 року виконроб Спеціалізованої ПМК №6; з 2.11.2009 року по 2.07.2012 року - виконавець робіт ВБФ «Арісудна»; з 1.09.2012 року виконавець робіт ТзОВ «ЗІГВА».

7.07.2016 року звернувся до Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із відповідною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з наданням відповідних документів. 7.09.2016 року Бучацьким об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області прийнято рішення №13/02 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв»язку із відсутністю підстав недостатністю пільгового стажу. Посилається на те, що відповідачем у порушення вимог п.4.4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховано до пільгового стажу період роботи на посаді виконроба з 3.02.1999 року по 3.02.2004 року. Вважає, що до пільгового стажу, який дає право на пільгову пенсію, повинен бути зарахований даний період роботи на посаді виконроба (виконавця робіт) у Спеціалізованій ПМК №6, що становить п»ять років до дати проведення атестації 3.02.2004 року та період з 3.02.2004 року по 30.11.2007 рік після атестації до дня звільнення, а тому має право на одержання пенсії за віком на пільгових умовах. Просить суд визнати протиправним оскаржуване ним рішення Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 7.09.2016 року №13/02 та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у адміністративному позові, просять позов задовольнити. Суду пояснили, що у позивача загальний трудовий стаж становить більше 30 років. Стаж роботи позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (виконроб, виконавець робіт), становить більше 6 років 3 місяців, а тому він набув право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку. Просять позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області адміністративний позов не визнала повністю з мотивів, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Просить суд у його задоволенні відмовити. У обґрунтування заперечення позову посилаються на те, що за результатами проведеної перевірки встановлено відсутність правових підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на те, що спеціальний стаж документально не підтверджено. Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації (п.9 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року №442). Право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених списками №1, №2, право яких підтверджено атестацією робочих місць та виконання яких проводиться протягом повного робочого дня. При цьому під повним робочим днем розуміється виконання роботи, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу (роз»яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці від 10.05.94 №01-3/406-02-2 та №06-1649). Рішенням про результати розгляду заяви №11 від 13.10.2016 року комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років період роботи в Спеціалізованій ПМК №6 з 10.10.1995 року по 3.02.2004 року не зараховано до пільгового стажу роботи за списком №2 у зв»язку з тим, що згідно наказу по підприємству від 15.12.1993 року №102 К-А, розпорядження від 16.12.1998 року №72 К-А підтверджено право на пільгову пенсію електрозварювальникам, в той час посади виконавця робіт та майстра будівельних робіт не атестовані. Посилання позивача на п.4.4 Порядку №383 про те, що атестація була проведена на Спеціалізованій ПМК №6 вперше у 2004 році є таким, що не відповідає дійсності, оскільки атестація на підприємстві проводилась у 1993 та 1998 роках. Відповідно до акта зустрічної перевірки пільгового стажу роботи, яку проводили працівники Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України, в книгах нарахування заробітної плати робочим Спеціалізованого ПМК №6 за 1995, 1996 січень, лютий 1997 року посада позивача зазначалась «сл.сант.», а з березня 1997 року «виконроб». Стаж роботи позивача на пільгових умовах, який підтверджений належними документами, становить 5 років 9 місяців 28 днів, з яких: з 1.08.1986 року по 7.04.1987 року помічник бурильника; з 8.04.1987 року по 30.10.1987 року бурильник (термін 1 рік 3 місяці); з 3.02.2004 року по 30.11.2007 рік виконроб (період після проведення атестації робочого місця, термін - 3 роки 9 місяців 28 днів), що становить менше норми, передбаченої законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку. Просять суд у задоволенні позову відмовити. Наявність у позивача загального трудового стажу відповідач не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи Пенсійного фонду України, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до положень ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час звернення із заявою про призначення пенсії досягнув 55 років.

Згідно ксерокопії трудової книжки серії БТ-І №1652739 від 25.05.1977 року позивач ОСОБА_1 з 18.05.1977 року по 3.10.1977 року працював помічником бурильника; з 24.08.1978 року по 20.10.1978 року помічник бурильника, у подальшому з 8.11.1978 року по 20.10.1980 рік - перебував на військовій службі; з 16.06.1984 року по 23.07.1984 року помічник бурильника; з 6.08.1985 року по 28.09.1985 року помічник бурильника; з 1.08.1986 року по 12.08.1991 року помічник бурильника, технолог Домінського управління бурових робіт; з 14.08.1991 року по 17.02.1993 року інженер по охороні праці і техніці безпеки Монастириського районного шляхового ремонтно-будівельного управління; з 18.02.1993 року по 1.11.1993 року майстер Спеціалізованої пересувної механізованої колони №6 (далі Спеціалізована ПМК) АП «Тернопільагроспецмонтаж»; з 1.11.1993 року по 10.09.1995 року майстер Монастириського СПМК-11; з 10.10.1995 року по 30.01.2004 року виконроб Спеціалізованої ПМК №6; з 30.01.2004 року по 30.11.2007 року виробник робіт Спеціалізованої ПМК №6; з 3.12.2007 року по 1.07.2009 року виконроб Спеціалізованої ПМК №6; з 2.11.2009 року по 2.07.2012 року виконавець робіт ВБФ «Арісудна»; з 1.09.2012 року виконавець робіт ТзОВ «ЗІГВА.

Як убачається із витягу в трудовій книжці позивача, згідно із розпорядженням від 3.02.2004 року №21-К «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» п.2 підтверджено право виконавця робіт (27б-КП 1223.2) ОСОБА_1 на пільгову пенсію за Списком №2.

Відповідно до довідки №51, виданої 20.08.2003 року Спеціалізованою пересувною механізованою колоною №6 Тернопільського «Акціонерного товариства «Тернопільагроспецмонтаж», ОСОБА_1 дійсно працював в СПМК-6 від 10.10.1995 року і за ним був закріплений автомобіль УАЗ 3303, державний номер 008-41ТЕ.

7.07.2016 року позивач звернувся до Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».На підтвердження пільгового стажу надав трудову книжку, довідку, видану ПАТ «Укрнафта» від 27.05.2016 року, що підтверджує зайнятість повний робочий день на роботах з шкідливими умовами праці за списком №2 на посаді помічника бурильника, довідку з Архівного сектору Тернопільської райдержадміністрації від 31.05.2016 року про заробітну плату за 1993 рік, 1995 2000 роки, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж», ВАТ «Тасма» про припинення юридичної особи у зв»язку з визнанням її банкрутом Господарським судом Львівської області 23.12.2014 року.

Рішенням Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №13/02 від 7.09.2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв»язку з відсутністю підстав.

Як убачається із даного рішення, в акті зустрічної перевірки пільгового стажу роботи позивача, що надійшов з Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України, зазначено, що в книгах нарахування заробітної плати робочим СПМК-6 за 1995, 1996 роки, січень, лютий 1997 року посада зазначалась як «сл.сант», а з березня 1997 року - «виконроб» Згідно отриманої з Управління економіки, промисловості та праці Тернопільської міської ради інформації, встановлено, що вищевказане підприємство проводило атестацію робочих місць, про що свідчать висновки щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці, 16.12.1993 року, 16.12.1998 року та 3.02.2004 року, професія «виконавець робіт» вперше атестована лише 3.02.2004 року.

Як слідує зі змісту оспорюваного рішення, пільговий стаж ОСОБА_1 за умови підтвердження стажу становив би: з 1.08.1986 року по 7.04.1987 року помічник бурильника; з 8.04.1987 року по 30.10.1987 року бурильник; з 3.02.2004 року по 31.08.2008 рік виконроб, всього 5 років 9 місяців 28 днів, що становить менше норми, передбаченої законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку. Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні підстави. Пенсія за віком буде призначена на загальних підставах при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Як убачається із рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №11 від 13.10.2016 року, згідно наказу по підприємству від 15.12.1993 року №102 К-А, розпорядження від 16.12.1998 року №72-К-А підтверджено право на пільгову пенсію електрогазозварювальникам, газорізальникам. Робочі місця виконавця робіт та майстра будівельних робіт не атестовані.

Розпорядженням від 3.02.2004 року №21-К підтверджено право на пільгову пенсію згідно зі Списком №2 працівникам робочих місць «виконавець робіт».

За таких обставин Комісія прийняла рішення підтвердити ОСОБА_1 період роботи з 3.02.2004 року по 30.11.2017 року до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», врегульовано Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики №383 від 18.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Згідно з пунктом 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Списки, які були чинними на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах» посада виконроба внесена до Списку №2.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.08.1992 року №442 (в попередній до діючої редакції згідно з Постановою Кабінету Міністрів України N 741 ( 741-2016-п ) від 05.10.2016), атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пп. 4.1. п. 4 Порядку № 383).

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (пп. 4.2. п. 4 Порядку № 383).

Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Зі змісту пп.4.4 п. 4 Порядку №383 слідує, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Таким чином, пільговий характер роботи працівника за Списками №1 і №2 до 21.08.1992 року може підтверджуватися уточнюючою довідкою підприємства та фактом внесення посади до списків, а після 21.08.1992 року лише за результатами атестації робочого місця за умовами праці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 2 червня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 21-585а14, 21-572а14 відповідно).

У матеріалах справи міститься наданий представником відповідача акт зустрічної перевірки пільгового стажу роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював у Спеціалізованій ПМК №6 тресту «Тернопільагроспецмонтаж» (Акт №357 від 12.08.2016 року), у відповідності до якого у книгах нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за 1995, 1996, січень, лютий 1997 року займаним ним посада зазначалась наступним чином: у 1993 році - «майстер», у 1995 році «сл.сан.бр», у 1996 році «сл.сан.», а з березня 1997 року «виконроб».

При перевірці розпоряджень з особового складу за 1997, 2000-2007 роки встановлено, що ОСОБА_1 у 1997 році надано відпустку як бригадиру, у подальшому як виконробу.

Як убачається із наявного у матеріалах справи висновку щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці, експертизою поданих 17.11.2000 року матеріалів атестації робочих місць, проведеної СПМК №6 у 1993 році, встановлено, що підприємство провело атестацію робочих місць у відповідності до вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1.08.1992 року №442, Методичних рекомендацій, затверджених постановою Мінпраці та Мінохоронздоров»я України від 1.09.1992 року №41та Інструкції по заповненню карти умов праці. Згідно наказу по підприємству №102 К-А від 15.12.1993 року «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам, яким підтверджується право на пільги та компенсації за результатами проведеної атестації робочих місць» підтверджено право на пільгову пенсію електрогазозварникам, газозварникам, газорізальникам. Робочі місця виконавця робіт (виконроба) та майстра будівельних робіт не атестовані.

Не підтверджене за результатами атестації робочих місць, проведеної Спеціалізованою ПМК №6 у 1998 році (розпорядження по підприємству №72-К-А від 16.12.1998 року) право на пільгову пенсію згідно Списку №2 працівникам робочого місця «виконавець робіт», що підтверджується висновком щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці №02-05/454 від 30.06.2005 року.

Як з»ясовано судом, розпорядженням по підприємству від 3.02.2004 року №21-К «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 працівникам робочих місць, серед яких 27б-КП 1223-2 Виконавець робіт.

У судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які суду пояснили, що вони разом із позивачем працювали у Спеціалізованій ПМК №6, яка неодноразово змінювала найменування, ОСОБА_1 увесь час працював на посаді виконроба.

Однак, як слідує із пояснень свідків, вони - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - одержали право на пенсію на пільгових умовах, так як у них був достатній пільговий стаж до 21.08.1992 року, оскільки розпочали свою трудову діяльність на відповідних посадах у 1971 та 1977 роках. Так, свідок ОСОБА_5 працював на посаді виконроба з 1971 року, свідок ОСОБА_6 працював на посадах майстра і виконроба з 1971 року, а ОСОБА_7 з 1977 року, тоді як у позивача до 21.08.1992 року відсутній достатній пільговий стаж.

Як установлено у судовому засіданні, право ОСОБА_1 виконавця робіт (27б-КП 1223.2) на пільгову пенсію за Списком №2 Спеціалізованою ПМК №6 підтверджено 3 лютого 2004 року, що вбачається з витягу з розпорядження від №21-К «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці», що міститься у трудовій книжці позивача.

Визначаючись із позовними вимогами, суд ураховує, що на підприємстві, на якому працював позивач, первинна атестація робочих місць проведена у 1993 році, у подальшому проведено чергову атестацію робочих місць, а саме у 1998 році, проте робоче місце «виконроб, виконавець робіт» не було атестоване. На думку суду, є обґрунтованим зарахування до пільгового стажу період роботи позивача на посаді виконавця робіт (виконроба) саме з 3.02.2004 року, оскільки розпорядженням від 3.02.2004 року №21-К підтверджено право на пільгову пенсію згідно із Списком №2 працівникам робочих місць «виконавець робіт», що знайшло своє відображення у трудовій книжці позивача.

На підставі вищевказаного, суд вважає безпідставними посилання позивача та його представника у судовому засіданні на те, що оскільки питання про проведення атестації стосовно робочого місця «виконроб» («виконавці робіт») до 3.02.2004 року не піднімалось, то є усі підстави для застосування п.4.4 вищевказаного Порядку №383.

Суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні доводи, викладені у позовній заяві, а також твердження позивача та його представника у судовому засіданні про те, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах існували усі передбачені законом підстави для призначення такої із зменшенням пенсійного віку, зокрема достатній стаж роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (виконроб, виконавець робіт), тобто більше 6 років 3 місяців.

Що ж стосується посилання представника позивача на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2013 року у справі №607/13878/13-а (роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень України), то суд їх відхиляє, так як обставини даної справи не є аналогічні обставинам справи за позовом ОСОБА_1 Окрім цього, як пояснив свідок ОСОБА_7, у нього був достатній пільговий стаж до 21.08.1992 року (зі слів представника позивача, долучена ним постанова є рішенням у справі за позовом ОСОБА_7 до Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі).

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (підстави для звільнення від доказування).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, а також надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що у даному випадку представником відповідача доведено підставність та обґрунтованість рішення Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області№13/02 від 7.09.2016 року про відмову ОСОБА_8 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 у зв»язку із недостатністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 10, 11, 18, 71, 160-163, 167, 186 КАС України, п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 до Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним рішення Бучацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 7.09.2016 року №13/02 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку на три роки, зарахувавши період роботи з 3.02.1999 року по 3.02.2004 рік на посаді виконроба (виконавця робіт) у Спеціалізованій СПМК №6 відмовити.

Постанова набирає законної сили за правилами статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя: підпис

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: ОСОБА_9