Справа № 527/1338/15-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 р.Справа № 527/1338/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 02.03.2017р. по справі № 527/1338/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з заявою про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 527/1338/15-а щодо позовних вимог, які заявлені позивачем в позовній заяві та які не були розглянуті судом в повному обсязі, а саме, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок призначеної йомуі, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи, пенсії з розрахунку, що його заробітна плата у липні 1986 року складала 2457,54 крб.( т.2 а.с.1).

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 02.03.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено (т.2 а.с. 6).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просив ухвалу скасувати та прийняти нову, якою заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі (т. 2 а.с. 9-10). Апелянт зазначає, що рішенням суду першої інстанції не задоволена в повному обсязі заявлена позовна вимога щодо перерахунку призначеної позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи, пенсії з розрахунку заробітної плати за липень 1986 року в розмірі 2457,54 крб.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 17.06.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати за роботу в населених пунктах в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 5 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року з врахуванням норм нормативно-правових актів колишнього СРСР, Ради Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради, які стосуються оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС, в сумі 2457,54 крб. (т.1 а.с.34-36).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2015 року постанову Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 17.06.2015р. по справі №527/1338/15-а залишено без змін (а.с.56-61).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 року постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 17.06.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2015 року залишено без змін (т. 1 а.с.96-101).

В поданій заяві позивачем ставиться питання про ухвалення додаткового судового рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої, на думку ОСОБА_1, судове рішення прийняте не в повному обсязі, а саме, «про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок призначеної мені, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи, пенсії з розрахунку, що його заробітна плата у липні 1986 року складала 2457,54 крб.».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявника про ухвалення додаткового судового рішення, є фактично вимогою до суду щодо зміни резолютивної частини постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року, що є неприпустимим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 надано роз'яснення щодо застосування норм ст. 168 КАС України.

Так, за правилами статті 168 КАС України суд будь - якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам статей 163, 165, 206, 207, 231, 232 КАС України. Рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок призначеної мені, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 2 групи, пенсії з розрахунку, що його заробітна плата у липні 1986 року складала 2457,54 крб.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо невідповідності судового рішення в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати за роботу в населених пунктах в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 5 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року заявленим позовним вимогам, з наступних підстав.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.06.2016 року зазначено, що позивач, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та є інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (т.1 а.с. 14), приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05 червня 1986 року по 02 серпня 1986 року, що підтверджується наданими довідками (т.1 а.с. 9, 29, 31).

ВАТ "Хорольська СПМК-10", де працював позивач, припинила своє існування, її правонаступники відсутні. Державні архівні установи не мають можливості видати довідку з врахуванням норм нормативно-правових актів колишнього СРСР, Ради Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради.

Разом з тим, згідно довідки ВАТ "Хорольська СПМК-10" №16 від 16.05.2006 року зазначено, що позивач був в 2-й та 3-й зоні відчуження, а отже кратність оплати праці становить 3 та 4, відповідно до п.7 Постанови КМ України від 23.11.2011 року №1210.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Крім того, в запереченнях на касаційну скаргу, поданих до Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_1 наголошував на відповідності судового рішення обставинам справи та вимогам законодавства України, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Також, ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 02.03.2017 року зазначено, що постанова Глобинського районного суду Полтавської області від 17 червня 2015 року відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області виконана, позивачу проведено перерахунок пенсії.

З огляду на викладене підстави для ухвалення додаткового судового рішення - відсутні.

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, додаткову ухвалу суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а додаткову постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 02.03.2017 року по справі 527/1338/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.