Справа № 818/1705/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р. Справа №818/1705/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Ходун І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу

за позовом Шосткинського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Шосткинський агролісгосп"

до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Шосткинське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Шосткинський агролісгосп» звернулося до суду із позовом, в якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.204), просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 15.11.2016р. №2522-17 про сплату суми податкового боргу, а також зобов'язати Шосткинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Сумській області виключити з інтегрованої картки підприємства " за платежем "рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів (крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування) за кодом бюджетної класифікації 13010200, податкову заборгованість у розмірі 252 590грн.42коп., з яких 241476грн.96грн. основний платіж та 11113грн.46коп. пеня.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконання вимог п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України агролісгосп своєчасно подав до відділення №193 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжні доручення №10 від 12.08.2015р. на суму 204681грн. та №№1-9 від 12.08.2015р. на суму 221793грн. на перерахування до бюджету рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, проте порушення граничних строків сплати узгоджених сум грошових зобовязань сталося з вини банку, який не провів вказані платежі, внаслідок чого в силу п.129.6 ст.129 ПК України платник податків звільняється відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, включаючи нараховану пеню. Отже, у контролюючого органу відсутні правові підстави для винесення оскаржуваної податкової вимоги та нараховування в його інтегрованій картці заборговаості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.211), в судове засідання не зявився, надіслав заперечення проти позову (а.с.27,144), де зазначив, що згідно з інтегрованою карткою платника податків станом на 15.11.2016р. за підприємством рахувався податковий борг з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (з урахуванням наявної переплати) у загальному розмірі 252 590грн.42коп. відповідно до поданих у липні 2015 року розрахунків збору, у звязку з чим Шосткинською ОДПІ, керуючись п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, було виставлено податкову вимогу від 15.11.2016р. №2522-17. Розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.222).

Вислухавши представника позивача, розглянувши документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Судом встановлено, що Шосткинським дочірнім агролісогосподарським підприємством «Шосткинський агролісгосп» до контролюючого органу було подано розрахунки збору за спеціальне використання лісових ресурсів № від 29.07.2015р. в сумі 46662,96грн., № від 29.07.2015р. в сумі 61380,53грн., № від 29.07.2015р. в сумі 33668,10грн., № від 29.07.2015р. в сумі 123грн., № від 29.07.2015р. в сумі 1020грн., № від 29.07.2015р. в сумі 3009,26грн., № від 28.07.2015р. в сумі 15492грн., № від 29.07.2015р. в сумі 8374грн., № від 29.07.2015р. в сумі 47463,90грн. (а.с.108-125), з метою сплати яких позивач 12.08.2015р. подав до відділення №193 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжні доручення №10 від 12.08.2015р. на суму 204681грн. та №№1-9 від 12.08.2015р. на суму 221793грн. (а.с.10-18), проте визначені в них суми до бюджету перераховані не були, про що свідчить відсутність відповідних підписів та дати у графі «проведено банком», а також наданий у відповідь на запит суду лист Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області від 22.02.2017р. №05-6/274-1402 про не находження коштів на рахунки бюджету (а.с.142).

Підставою для не проведення ПАТ «Фінанси та Кредит» вказаних платежів згідно з відповіддю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2 (а.с.212-213) стало те, що протягом грудня 2014 року вересня 2015 року з його сторони мали численні випадки невиконання платіжних доручень клієнтів та неповернення вкладів юридичних та фізичних осіб після закінчення строку дії депозитних договорів. Вказане відбувалося через зменшення обсягу високоліквідних активів банку, збільшення обсягу збитків, відплив коштів фізичних осіб, збільшення обсягу негативно кваліфікованих активів (проблемних кредитів), що призвело до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, відкликання банківської ліквідації та початку процедури ліквідації (а.с.214-219).

15.11.2016р. відповідачем було сформовано податкову вимогу №2522-17 про наявність у позивача суми податкового боргу у розмірі 252 590грн.42коп. (а.с.9).

Надаючи оцінку обставинам названої справи та задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкової вимоги в частині нарахування пені у розмірі 11113грн.46коп., суд вважає, що у разі ненадходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів у вигляді нарахованої пені та штрафних (фінансових) санкцій, однак це не свідчить про відсутність у нього податкового боргу за основним платежем.

Такими чином, подання до установи банку платіжних доручень на перерахування сум грошових зобов'язань " за платежем "рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів (крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування) здійснено позивачем у встановлені податковим законодавством строки, а відтак до нього неможливо застосувати відповідальність у вигляді нарахування пені за не проведення цих сум банківською установою внаслідок її неплатоспроможності.

Зважаючи на викладені обставини, відповідач зобов'язаний відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків, шляхом виключення з них суми пені.

Так, відповідно до п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Згідно з положеннями пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Правовий аналіз наведених нормативних приписів дозволяє зробити висновок, що законодавець не звільняє платника податків від обов'язку сплатити суму основного зобов'язання або податкового боргу, а лише звільняє від відповідальності за порушення строків зарахування такого зобов'язання або боргу до бюджетів або державних цільових фондів, зокрема фінансової, як то - нарахування пені.

Отже, не зважаючи на звільнення від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів, приписи пп.129.3.1 п.129.3 та п.129.6 ст. 129 Податкового кодексу України при їх логічному тлумаченні покладають на платника податків обов'язок погасити суму основного зобов'язання шляхом її зарахування на відповідні рахунки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Положення п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України визначають податковим обов'язком обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пеня, згідно з пп.14.1.162 цієї ж статті, це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Зі змісту наведених понять вбачається, що законодавець пов'язує обов'язок платника податків по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання з моментом сплати такого зобов'язання.

Отже, нормою права, закріпленою в п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України, не встановлено, що платник податку звільняється від сплати податкового зобов'язання (боргу), а лише звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів, яка передбачена ст. ст. 126, 127 Податкового кодексу України.

Відтак, у задоволенні позовних про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 15.11.2016р. №2522-17 про сплату податкового боргу в частині 241476грн.96грн. з основного платежу слід відмовити.

При цьому, суд вважає неправомірним застосування до агролісгопу пені у розмірі 11113грн.46коп. за неперерахування рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів до бюджету.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною 3 ст.1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж зазначені, строки виконання доручень клієнтів.

Пунктом 22.4 ст.22 названого Закону встановлено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Системний аналіз викладеного, свідчить про те, що в разі своєчасного подання платником податків в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань та в подальшому їх не проведенні з вини фінансової установи, до платника не може бути застосована відповідальність у вигляді пені та штрафних санкцій, що, як наслідок, є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на викладене, суд також задовольняє позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача виключити з інтегрованої картки підприємства " за платежем "рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів (крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування) за кодом бюджетної класифікації 13010200, податкову заборгованість з пені у сумі 11113грн.46коп.

Так, Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року N422 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за N751/28881), визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу (п.1 Розділу ІІ Порядку №422).

Тобто, інтегрована картка є документом, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми пені, яка не підлягає сплаті у даному випадку, але в картці зазначена як наявна заборгованість порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого податкового боргу.

Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України) (п.2 Розділу VІІ Порядку №422).

На підставі викладеного, суд вважає можливим застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов'язання контролюючого органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника податків шляхом виключення з неї відомостей про нарахування пені.

Оскільки позовні вимоги агролісгоспу є задоволеними частково, то відповідно до ст. 94 КАС України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в частині, пропорційній задоволеним вимогам, а саме в сумі 749грн.63коп. (689грн.за вимогу немайнового характеру та 60грн.63коп. за майнову вимогу).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Шосткинського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Шосткинський агролісгосп" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 15.11.2016р. №2522-17 про сплату суми податкового боргу в частині нарахування пені у розмірі 11113грн.46коп.

Зобов'язати Шосткинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Сумській області виключити з інтегрованої картки Шосткинського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Шосткинський агролісгосп" за платежем "рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів (крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування) за кодом бюджетної класифікації 13010200, податкову заборгованість з пені у розмірі 11113грн.46коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Знаменська,2, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Шосткинського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Шосткинський агролісгосп" (41140, Сумська область, Шосткинський район, смт. Вороніж, провул. Глухівський, 10, ) суму судового збору у розмірі 749грн.63коп. (сімсот сорок дев'ять грн. шістдесят три коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2017 року.

Суддя О.О. Осіпова