Справа № 431/3729/16-а
Суддя: Озеров В. О.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 431/3729/16-а
Провадження 2-а/431/2/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

09 березня 2017 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

свідків ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 Пенсійного фонду в Старобільському районі Луганської області про визнання відмови в перерахунку пенсії незаконною та перерахунок пенсії,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5 Пенсійного фонду в Старобільському районі Луганської області про визнання відмови в перерахунку пенсії незаконною та перерахунок пенсії.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що він народився 23.01.1956 року, є пенсіонером за віком.

24.06.2016 року він звернувся до ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області з заявою про перерахунок пенсії щодо обчислення пенсії з урахуванням трудового стажу в Спеціалізованій пересувній механізованій колоні № 239 треста «Укрсовхозспецстрой» за період роботи з 22.06.1976 року по 24.11.1986 рік, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у трудовій книжці було виявлено виправлення в графі про звільнення і зазначений період роботи можливо зарахувати тільки при наданні підтверджуючої довідки, що підтверджується листом від 08.07.2016 року, за № 53/м-14.

Надати відповідачу вище зазначену підтверджуючу довідку позивач не має можливості, оскільки м. Луганськ знаходиться на території, яка не контролюється українською владою, орган державної влади та інші підприємства усіх форм власності м. Луганськ також не можуть здійснювати в повному обсязі свої функції, що підтверджується розпорядженням Кабінету ОСОБА_6 України від 07.11.2014 року № 1085, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у тому числі й у м. Луганськ.

Факт наявності у трудовій книжці виправлення в графі про звільнення у запису № 6, а саме що у даті приказу № 72к число «20» виправлено на число «24», підтверджується трудовою книжкою від 08.04.1973 року.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.93 № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110:

1.1. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

2.4. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

2.6. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

2.8. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при ОСОБА_6 Криму.

2.9. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

2.27. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2дата звільнення; у графі 3 при чина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наприклад, трудовий договір з працівником припиняється у зв'язку із скороченням штату працівників 10 жовтня 1993 року є останнім днем його роботи. У трудовій книжці працівника має бути зроблений запис: у графі 1 розділу «Відомості про роботу» ставиться порядковий номер запису, у графі 2 дата звільнення (10.10.93), у графі 3 записується: «Звільнений за скороченням татів, п.1 ст.40 КЗпП України», у графі 4 зазначається дата і номер наказу (розпорядження) про звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, трати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне рахування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами:

законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;

обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством...;

заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпеченні після виходу на пенсію;

рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу);

державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, до підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу сьомого ч. 5 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та просив суд визнати дії ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо відмови йому в перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в період з 22 червня 1976 року по 24 листопада 1986 року, незаконною та зобовязати ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області перерахувати йому пенсію з урахуванням стажу роботи в період з 22 червня 1976 року по 24 листопада 1986 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області ОСОБА_2 позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі, вважала їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 стоїть на обліку в управлінні з 24.01.2016 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

24.06.2016 року позивач по справі звернувся до управління щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням трудового стажу в Спеціалізованій пересувній механізованій колоні № 239 треста «Укрсовхозспецстрой» за період роботи з 22.06.1976 року по 24.11.1986 року.

Документи для призначення (перерахунку) пенсії надаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до п.1 Загальних положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету ОСОБА_6 України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 3 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

ОСОБА_1 до заяви про перерахунок пенсії було надано трудову книжку.

Розглянувши трудову книжку позивача управлінням було виявлено виправлення в графі про звільнення.

Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року за № 58 (надалі Інструкція):

4.1 п.1.1. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

4.2 п. 2.3. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

4.2 п. 2.4. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

4.2 п. 2.6. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

4.2 п. 2.8. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при ОСОБА_6 Криму.

4.2 п. 2.9. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

4.2 п. 2.10. У розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за N таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання.

4.2 п.2.27. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Як вбачається із трудової книжки позивача - виправлення запису не відповідає вимогам Інструкції, а щодо підтвердження звільнення - позивачем не надано будь-яких інших документів.

Таким чином неможливо встановити дійсну дату звільнення позивача в листопаді 1986 року із СПМК № 239.

Враховуючи вимоги Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений ПКМУ від 12 серпня 1993 року № 637, період роботи з 22.06.1976 року по 24.11.1986 року можливо зарахувати тільки при наданні підтверджуючої довідки.

ОСОБА_1 на звернення управлінням було надано обґрунтовану відповідь щодо неможливості перерахунку пенсії.

Виходячи із вищевикладеного, у звязку із відсутністю правових - підстав, управління вважає що вищезазначений спірний період роботи неможливо зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1

За документами пенсійної справи загальний стаж роботи позивача складає 29 років 8 місяців 21 день.

Коефіцієнт страхового стажу, визначений відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням кратності 1,35 складає - 0,40050.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, який визначений відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розрахований відповідно до даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000р. по 31.12.2014р. та склав 1469,82 грн., (коефіцієнт заробітку 0,45039 * середній заробіток за 2015 рік - 3263,44 грн.).

Розрахунок розміру пенсії проведений згідно зі ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та склав 588,66 гри. (1469,52 середньомісячна заробітна плата х 0,40050 коефіцієнт страхового стажу).

Розмір пенсійної виплати з 24.01.2016 року складає 949,00 грн., а саме: розмір пенсії за віком - 588,66 грн.; доплата до прожиткового мінімуму (1074,00 грн.) - 321,68 грн.; державна адресна допомога - 38,66 грн.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що вони разом з ОСОБА_1 працювали на цьому підприємстві і підтвердили факт того, що він працював в Спеціалізованій пересувній механізованій колоні № 239 треста «Укрсовхозспецстрой» в період з 22.06.1976 року по 24.11.1986 року.

Розглянувши позовні вимоги, заслухавши заперечення представника відповідача та показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством, при цьому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції гарантує конституційні права і свободи та зазначає неможливість їх скасування.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлені наступні факти:

Позивач з 22 червня 1976 року по 24 листопада 1986 року працював в СПМК № 239 треста «Укрсовхозспецстрой».

У трудовій книжці позивача запис № 6 про звільнення позивача містить виправлення, які не підтверджені у встановленому порядку, що унеможливлює прийняття вказаного запису в якості підтвердження трудового стажу позивача.

Постановою Кабінету ОСОБА_6 України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» визначено порядок підтвердження трудового стажу за неможливості його підтвердження згідно записів в трудовій книжці.

Судом встановлено, що трудовий архів СПМК № 239 треста «Укрсовхозспецстрой» знаходиться у м. Луганськ, на території тимчасово не підконтрольній Україні, а тому отримання відомостей з нього неможливе.

П. 17 Постанови Кабінету ОСОБА_6 України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. (Абзац перший пункту 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 223 ( 223-2010-п ) від 02.03.2010).

Таким чином, суд вважає за можливе встановлення факту роботі позивача у вказаний період шляхом допиту свідків.

Згідно показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на вказаний час працювали в СПМК № 239 треста «Укрсовхозспецстрой», позивач дійсно працював на посаді водія в СПМК № 239 треста «Укрсовхозспецстрой» у вказаний період.

Доказів на спростування показів свідків відповідачем не надані.

У звязку з наведеним суд вважає, позовні вимоги такими, що знайшли своє обґрунтування під час судового засідання, а тому підлягають повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 7, 16, 24, 27, 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 3, 4 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 5, 6, 9, 158-163, 186 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 Пенсійного фонду в Старобільському районі Луганської області про визнання відмови в перерахунку пенсії незаконною та перерахунок пенсії- задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в період з 22 червня 1976 року по 24 листопада 1986 року, незаконною.

Зобовязати ОСОБА_5 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням стажу роботи в період з 22 червня 1976 року по 24 листопада 1986 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Озеров