Справа № 345/457/16-а
Суддя: Юрчак Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/457/16-а
Провадження № 2-а/345/1/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, треті особи: ОСОБА_2 голова Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, Вірста - ОСОБА_3 про скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 за №36-3/2015, прийнятого депутатами на третій сесії сьомого демократичного скликання «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4». Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 за №36-3/2015 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4» депутатами було вирішено зняти із земельної ділянки між господарствами по вул. Робітнича, 72 та Робітнича, 74 в с. Мостище Калуського району статус підїзду загального користування та переведено дану ділянку в статус заїзду до господарства по вул. Робітнича, 74 без права приватизації. Зазначеним рішенням передбачалось внесення змін у земельну документацію населеного пункту. Рішення підписано головою Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

Позивач проживає у будинковолодінні, що знаходиться на вул. Робітничій, 72 в с. Мостище Калуського району та користується належними йому на праві власності земельними ділянками: земельною ділянкою площею 0,1359 га (кадастровий номер :002:0106) для обслуговування житлового будинку сімї позивача, господарських будівель і споруд та земельною ділянкою площею 0,0199 га (кадастровий номер :01:002:0107) для ведення особистого селянського господарства.

Земельна ділянка площею 0,0199 га (кадастровий номер :01:002:0107) для ведення особистого селянського господарства знаходиться через дорогу загального користування, яка є заїздом до позивача та його сусідів сімї ОСОБА_4, які проживають на ІНФОРМАЦІЯ_1 та огороджена сітчастим парканом із заходом (фірткою). На цій ділянці позивач обробляє город, висаджує сільськогосподарські культури, а на ділянку заходив через фіртку (вхід) в паркані із вказаного заїзду.

Позивач зазначає, що вказаний вище спірний заїзд є дорогою загального користування, що підтверджується наступними документами: державним актом від 25.11.2009 серії ЯИ №633520, державним актом від 25.11.2009 серії ЯИ №633521, експлікацією земельної ділянки №1 (кадастровий номер :01:002:0106), експлікацією земельної ділянки №2 (кадастровий номер :01:002:0107), актом встановлення та погодження зовнішніх меж землекористування, листом Мостищенської сільської ради від 03.02.2015 за №31/02-24, листом Мостищенської сільської ради від 07.10.2014 за №234/02-24, викопіровкою з Генерального плану, актом комісії з питань земельних відносин Мостищенської сільської ради від 05.11.2014, фото світлинами заїзду, домоволодінь, земельних ділянок.

ОСОБА_1 вважає, що рішенням Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 за №36-3/2015 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4» заїзду було надано інший статус та він був переданий сімї ОСОБА_4 в користування, а тому зазначене рішення суперечить чинному законодавству України.

У судове засідання позивач - ОСОБА_1 не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за участю його представника ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задоволити з наведених і ньому підстав. Зазначив, що як і до рішення сесії, так і на даний час ОСОБА_1 не має доступу до своєї земельної ділянки, а при винесенні оскаржуваного рішення, депутатами було порушено ст. 83 Земельного Кодексу України.

Відповідач - Мостищенська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, у поданій суду заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради, відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю позовних вимог. Зазначає, що 22.12.2015 відбулась сесія Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, що підтверджується протоколом сесії та списком депутатів, які були присутні на сесії під час голосування.

Рішенням за №36-3/2015 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4» сільська рада жодним чином не позбавила позивача можливості користуватись земельною ділянкою, оскільки дана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади. Також, сільська рада не змінювала цільового призначення земельної ділянки, визначеного ст. 19 Земельного Кодексу України. Земельна ділянка як відносилась до земель житлової та громадської дороги, так і відноситься, просто було змінено статус «підїзду» та вирішено внести відповідні зміни в земельну документацію населеного пункту. А, згідно ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що питання стосовно генплану села віднесено до компетенції сільської ради. Тобто, приймаючи оскаржуване позивачем рішення, сільська рада діяла в межах наданих їй законом повноважень.

Третя особа: ОСОБА_2 голова Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області у судовому засідання заперечила проти задоволення позовних вимог. Пояснила суду, що земельна ділянка залишається у комунальній власності, дозволу на її приватизацію сесія сільської ради не давала, а тільки змінила статус земельної ділянки на заїзд до будинковолодіння ОСОБА_4 Рішення сесії прийнято згідно чинного законодавства та жодним чином не впливає на законні права й інтереси позивача чи інших осіб. Позивач самовільно спорудив паркан, фактично спонукав сільську раду прийняти оскаржуване рішення.

Третя особа: ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 Зазначила, що саме рішенням сесії сільської ради від 22.12.2015 їй було гарантовано заїзд до свого будинку, оскільки позивач неодноразово погрожував, що не буде пропускати її до свого будинковолодіння.

Представник третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваного рішення. Так, сільська рада не порушила жодної норми закону, нікому не передала у власність земельну ділянку, помінявся тільки статус заїзду, а не земельної ділянки. Жодна із сторін не заперечила, що статус заїзду так і залишився, заїзд знаходиться у власності сільської ради. Крім того, вказав, що рішення приймалось саме на сесії сільської ради, і, зокрема, жодних скарг на дії чи протокол і рішення сесії від депутатів не було подано на протязі року після прийняття рішення.

Судом встановлені наступні факти та правовідносини.

Згідно протоколу третьої сесії сьомого демократичного скликання Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.12.2015, на вказаній сесії були присутні 10 депутатів сільської ради. На сесії розглядалась заява ОСОБА_4, виступила сільський голова ОСОБА_2, яка, зокрема, зачитала зміст кожної із поданих заяв та винесла їх на розгляд та обговорення, всі сільські депутати присутні на даному засіданні висловили свою думку по даних заявах та проголосували. Рішення сільської ради «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4» №36-3/2015 від 22.12.2015 прийнято одноголосно (а.с.45,75).

Відповідно до зазначеного вище рішення, сільська рада, розглянувши заяву гр. ОСОБА_4 щодо зняття із земельної ділянки між господарствами по вул. Робітничій, 72 та вул. Робітничій, 74 статусу підїзду загального користування та переведення даної ділянки в статус заїзду до господарства по вул. Робітничій,74 та включення її в склад земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Робітничій,74, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України, вирішила зняти з земельної ділянки між господарствами по вул. Робітничій, 72 та вул. Робітничій,74 в с. Мостище Калуського району статус підїзду загального користування та перевести дану земельну ділянку в статус заїзду до господарства по вул. Робітничій, 74, без права приватизації, а також вирішено внести відповідні зміни у земельну документацію населеного пункту (а.с.26, 44).

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що являється депутатом Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, однак не памятає чи голосувала на сесії 22.12.2015 за оскаржуване рішення.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказали, що 22.12.2015 на розгляд сесії ставилось питання про створення земельної комісії, сторони конфлікту не були присутні на цій сесії сільської ради. Про прийняте рішення щодо зміни статусу земельної ділянки, свідки дізнались тільки через тиждень. Однак, дії сільського голови вони не оскаржували.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 у судовому засіданні зазначили, що є депутатами Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та 22.12.2015 були присутні на сесії сільської ради. Сесія прийняла рішення про зміну статусу земельної ділянки без права приватизації. Земля не вилучалась із земель сільської ради, а ОСОБА_1 не має жодних перешкод щодо користування своїми земельними ділянками, так як спірна змельна ділянка є будинковим заїздом саме до господарства ОСОБА_4, інших будинків поблизу немає.

Суд, перевіривши письмові матеріали справи, заслухавши думку сторін, пояснення свідків, приходить до наступного висновку.

Ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Підпункт 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію сільських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. ОСОБА_3 норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі сільських рад як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція сільских рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.

Ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Статтею ст. 19 Закону України «Про землеустрій» визначено, що організація і здійснення землеустрою відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст.

У п. а) ч. 4 ст. 83 ЗК України, зазначено, що землі загального користування населених пунктів, в тому числі проїзди, відносяться до земель комунальної власності, які передаватися у приватну власність не можуть.

Відповідно до ч.5 ст. 20 ЗК України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст.ст. 38-39 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Тому, як вбачається із матеріалів справи, сільська рада при винесенні рішення «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4» №36-3/2015 від 22.12.2015 діяла в межах своєї компетенції та відповідно до чинного законодавства. Зазначеним рішенням цільове призначення спірної земельної ділянки не змінилось, земельна ділянка не передавалась у власність інших осіб, проведено тільки зміну статусу під'їзду загального користування по вул. Робітничій, 72 та вул. Робітничій, 74 в с. Мостище на заїзд до господарства по вул. Робітничій, 74.

Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивачем не надано суду доказів, які дали б достатні підстави вважати, що оскаржуване рішення Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 за №36-3/2015, прийнятого депутатами на третій сесії сьомого демократичного скликання «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4» порушує його права, свободи чи інтереси.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене та керуючись Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про землеустрій», ст. ст. 19, 144 Конституції України, ст.ст. 38-39, 83, 20, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 11, 71, 141, 158-163Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, треті особи: ОСОБА_2 голова Мостищенської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, Вірста - ОСОБА_3 про скасування рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу отримання копії постанови.

Головуючий: