Справа № 592/1264/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 квітня 2017 р.Справа № 592/1264/17

Суддя Харківського апеляційного адміністративного суду Яковенко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 березня 2017 року по справі № 592/1264/17 за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 03 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які зобов'язані бути перераховані на рахунок позивача - повернутий, з огляду на не усунення недоліків позовної заяви визначених в ухвалі суду про залишення заяви без руху від 24.02.2017 року.

Позивач, не погодившись з ухвалою від 03 березня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду.

Ухвалою судді Яковенко М.М. від 23.03.2017 року було відмовлено у звільненні від сплати судового збору ОСОБА_1, а апеляційна скарга залишена без руху.

Через канцелярію суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява від позивача ОСОБА_1, в якій позивач вказує на не згоду з ухвалою судді про залишення його апеляційної скарги без руху, з огляду на не сплату судового збору та просив відкрити апеляційне проваджння. Крім того, просив вказати на докази, які б могли мати значення для вирішення питання щодо звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 та 2 ст..8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи з вимог цієї норми, суд має можливість вирішити у спосіб визначений наведеною нормою питання щодо судового збору, в той же час наявність такого майнового стану сторони, який не надає можливості здійснити сплату судового збору на час звернення до суду, підлягає підтвердженню саме з боку цієї сторони.

Посилання апелянта на положення вимог Конституції України, практику Європейського суду з прав людини, Рішення Конституційного Суду України, КАС України Закону України «Про судовий збір», Постанову ПВСУ, як на підставу для допуску до правосуддя та звільнення від сплати судового збору, жодним чином не впливає на об'єм прав позивача щодо такого звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати. Питання полягає не у наявності такого права позивача та можливість суду звільнити від сплати судового збору, а у необхідності та обов'язку з боку такої сторони підтвердити наявність таких обставин, що надають змогу прийти до переконання та висновку про можливість звільнити від такої сплати.

Суд не є тим органом, який встановлює правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати. Суд лише застосовує вимоги закону та за певних умов може, вирішити питання щодо судового збору у спосіб визначений ст..8 цього Закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за наявними у справі лише першої сторінки копії паспорту, пенсійного посвідчення та трьох копій квитанцій на суму м 2404, 71 грн. та залишаючи апеляційну скаргу без руху, в зв'язку з не сплатою судового збору у розмірі визначеного законом за подання апеляційної скарги, жодного порушення принципу допуску до правосуддя не відбулося. Наявність лише самого бажання апелянта від такого звільнення від сплати з посиланням на свої права, що не усуває ОСОБА_1 від виконання самого обов'язку по такій сплаті або надання документального підтвердження про свій майновий стан. Тобто, реалізації праву, передує виконання обов'язків. Щоб право було реалізовано, необхідно стороною виконати певні обов'язки, які витікають із суті ст..8 Закону України «Про судовий збір» та положень КАС України.

В даному випадку, посилання апелянта на місце його реєстрації в Робітниче селище 14-Центр реінтеграції бездомних осіб, що свідчить про те, що він не має місця проживання в зв'язку з чим орендує житло, документально не підтверджено. Посилання на копію паспорта, є безпідставним з огляду на відсутність в матеріалах справи усіх сторінок цього документу, який б надавав змогу це підтвердити. Крім того, само по собі місце реєстрація, ще не підтверджує, що така особа мешкає саме за адресою такої реєстрації.

До того ж не представлено документального підтвердження (довідки з місця проживання або інших документів), що позивач дійсно мешкає саме в Робітниче селище 14-Центр реінтеграції бездомних осіб. При чому, в позовній заяві позивач вказує іншу адресу проживання ніж та на яку він посилається, як на адресу реєстрації. Не надано також доказів на підтвердження доводів апелянта, що він дійсно орендує житло та сплачує комунальні послуги. Зазначені посилання ні чим (будь то договір оренди, комунальні платежі, що здійснює позивач чи будь - які інші) не підтверджено.

В матеріалах справи також відсутні документальне підтвердження, що позивач користується пільгами при сплаті комунальних платежів (субсидії), на які він посилається.

Посилання позивача на те що він є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 2400 грн., не є спірним. В той же час, законодавчим органом при прийнятті Закону України «Про судовий збір», не надано пільг або звільнення від сплати судового збору при звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду, осіб, які є пенсіонерами.

Те, що апелянт є пенсіонером, ще не є беззаперечною умовою для звільнення від сплати судового збору. Не виключена можливість, що будучи пенсіонером, така особа може або займатися господарською діяльністю та отримувати окрім пенсії інший прибуток, або мати в своєму володінні, користуванні чи розпорядженні такі об'єкти матеріального світу (матеріальні або нематеріальні активи, в тому числі що надають прибуток), що вказують на заможній стан такої особи.

В даному випадку, щоб мати можливість переконатися у наявності такого майнового стану апелянта, які б дали змогу суду враховуючи такі обставини, вирішити питання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору, як того він просить, окрім наведеного вище, також слід надати до суду довідку з податкової інспекції, довідку з управління пенсійного фонду про доходи отримані скаржником за останній рік до звернення до суду, та інші документи на розсуд апелянта що дасть змогу суду повно та об'єктивно розглянути клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

В зв'язку з чим, розглянувши подану заяву про відкриття апеляційного провадження, вважає за можливим продовжити ОСОБА_1 строк усунення недоліків за подання апеляційної скарги або шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1600 грн., або шляхом надання документального підтвердження про свій майновий стан.

В даному випадку, якщо сторона апелянта не згодна з прийнятим судовим рішенням, він не позбавлений можливості скористатися своїм правом на оскарження такої ухвали, що по суті позивач і наводить в своїх заявах на такі рішення суду.

Доводи ОСОБА_1 на не обов'язковість виконання ухвали суду від 23.03.2017 року, в зв'язку з тим, що вона постановлена не «іменем України», є безпідставним з огляду на положення ст..14 КАС України. Виконувати чи ні, ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, продовження строку на усунення недоліків, здійснюється на власний розсуд заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Положеннями ч. 1 ст. 102 КАС України визначено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю за можливе продовжити процесуальний строк для усунення недоліків поданої скаржником апеляційної скарги 10 календарних днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 102, ч. 1 ст. 108, ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на 10 календарних днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена протягом 20 днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: (підпис) Яковенко М.М.