Справа № 522/4718/17
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/4718/17
Провадження № 2а/522/1276/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 квітня 2017 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря - Ткаченко О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 11.04.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання неправомірним та скасування визнання дій Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради неправомірними та скасування припису Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, визнання неправомірним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №63 від 23.02.2017 року «Про демонтаж тимчасових споруд» у частині демонтажу належної Фізичній особі-підприємецю ОСОБА_1 тимчасової споруди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 63 від 23.02.2017 року, визнання дій Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради неправомірними та скасування припису Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради припису № 011314 від 06 березня 2017 року. Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що 06.03.2017 року позивачу був виданий припис Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради припису № 011314 від 06.03.2017 року ФОП ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Одеси вул. Канатна, 99.

11.04.2017 року до суду надійшов уточнений позов ОСОБА_1 в якому останній в обґрунтування незаконності вказаного припису зазначив, що в оскаржуваних приписах відсутні будь-які посилання на порушення Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що є порушенням Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VII.

Також посилаючись на неправомірність рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №63 від 23.02.2017 року «Про демонтаж тимчасових споруд» у частині демонтажу належної Фізичній особі-підприємецю ОСОБА_1 тимчасової споруди, останній посилається на те, що таке рішення приймалося на підставі проекту підготовленого Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, в якому на його думку, зазначене Управління вийшло за межі наданих йому повноважень та не врахувало що він є власником нежитлового приміщення площею 18,2 кв.м. по вул. Канатній 99/2 в м. Одесі, під яке рішенням Одеської міської ради від 21.09.2016 року №1223-VII йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0, 0120 га за адресою м. Одеса, вул. Канатна, 99/2 для експлуатації та обслуговування будівель торгівлі. Оспорюваний елемент вуличної торгівлі розташований на вказаній земельній ділянці, за таких обставин у разі виявлення будь-яких порушень щодо розміщення вищевказаного елементу вуличної торгівлі за умови його правильної класифікації у відповідності до п. 15.4 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, затвердженими рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3961-VI з урахуванням характеру спірних відносин які виникли повинно було звернутися до Управління Державного Архвтектурно-Будівельного Контролю Одеської міської ради для проведення необхідних перевірок та у разі виявлення порушень застосування зовсім іншої процедури їх усунення, передбаченою іншими нормативно-правовими актами чи Кодексами.

Разом з уточненим позовом було подано нову заяву про забезпечення позову в якій позивач просив суд вжити певних заходів, а саме: зупинити дії рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №63 від 23.02.2017 року «Про демонтаж тимчасових споруд», в частині зобовязання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вжити заходи з проведення демонтажу тимчасової споруди, зазначеної в додатку у п. 4 розділі «Приморський район», розташованої за адресою м. Одеса, вул. Канатна, 99 субєкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_1; заборонити Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради проведення демонтажу тимчасової споруди, зазначеної в додатку у п.4 розділі «Приморський район», розташованої за адресою м. Одеса, вул.. Канатна, 99 субєкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_1. Вказане клопотання позивач обґрунтовує тим, що працівниками комунальних служб, які залучені Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до проведення демонтажу тимчасової споруди, зазначеної в додатку у п.4 розділі «Приморський район», розташованої за адресою м. Одеса, вул.. Канатна, 99 ігноруються вимоги ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 року по справі №522/4718/17 та на 11.04.2017 року призначені дії по демонтажу оспорюваної тимчасової споруди.

Дослідивши вказане клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на вищевикладені обставини.

Також 15.03.2017 року було подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 року було задоволено частково шляхом зупинення дії припису Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за № 011314 від 06 березня 2017 року Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 99 до 09.03.2017 року, в задоволенні інших вимог заяви було відмовлено з посиланням на те, що позовні вимоги щодо визнання неправомірним оспорюваного рішення виконавчого комітету в позові не обґрунтовані належним чином.

11.04.2017 року до суду було подано уточнену позовну заяву з окремою заявою про забезпечення позову.

Як вбачається з уточненого позову позивачем було наведено власне обґрунтування позовних вимог щодо неправомірності дій Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та у звязку з цим неправомірності рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №63 від 23.02.2017 року «Про демонтаж тимчасових споруд» у частині демонтажу належної Фізичній особі-підприємецю ОСОБА_1 тимчасової споруди, які повинні бути перевірені судом під час вирішення справи по суті.

Крім того в новій заяві про забезпечення позову від 11.04.2017 року позивач посилається на нові обставини, а саме ігнорування працівниками комунальних служб залучених Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до виконання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №63 від 23.02.2017 року «Про демонтаж тимчасових споруд» у частині демонтажу належної Фізичній особі-підприємецю ОСОБА_1 тимчасової споруди ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин враховуючи те, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини які виникають між сторонами, виходячи з принципу ефективності способів захисту застосованих судом , суд вважає, що з урахуванням уточнень наданих позивачем та нових невідкладних обставин повязаних з демонтажем оспорюванної споруди, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі; у випадку невжиття заходів забезпечення позову, захист прав, свобод та інтересів стане неможливим, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Так, у випадку демонтажу тимчасової споруди, обраний позивачем спосіб захисту прав, свобод та інтересів стане неможливим, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, демонтаж вказаної тимчасової споруди в межах виконання оскаржуваного припису, становить очевидну небезпеку шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по справі.

Таким чином, суд вважає за доцільне заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №63 від 23.02.2017 року «Про демонтаж тимчасових споруд», в частині зобовязання Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вжити заходи з проведення демонтажу тимчасової споруди, зазначеної в додатку у п.4 розділі «Приморський район», розташованої за адресою м. Одеса, вул.. Канатна, 99 субєкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Заборонити Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради проведення демонтажу тимчасової споруди, зазначеної в додатку у п.4 розділі «Приморський район», розташованої за адресою м. Одеса, вул.. Канатна, 99 субєкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Копію ухвали направити до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, виконавчому комітету Одеської міської ради для виконання.

Виконання ухвали здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст. 186 ч.5 КАС України.

Оскарження ухвали з питань забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Суддя А.В. Тарасов

11.04.2017