Справа № 623/3164/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 р.Справа № 623/3164/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Сіренко О.І.
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
представника позивача Летючого В.П.
представника відповідача Мазур Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2017р. по справі № 623/3164/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
17 січня 2017 року постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) до Міністерства оборони України (далі- відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності особі, звільнених з військової служби про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, оформлене пунктом 16 протоколу № 86 від 07.10.2016 року.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей.
Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року у зв`язку з встановленням ОСОБА_1 групи інвалідності та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Зобов`язано Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення в строк до 17.07. 2017 року.
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції неправильно визначено дату виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки повторний огляд позивача для підтвердження групи інвалідності не являється датою виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги. Позивачу вперше було встановлено третю групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби 26 квітня 2013 року. Чинним на той момент законодавством України, не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової служби у разі встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби. Також, позивачем не надано доказів , що свідчать про причини та обставини поранення ( контузії, травми або каліцтва), як того вимагає п.3 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 499 . У військовому квитку позивача відсутні будь які дані про поранення, контузії, травми, каліцтва, захворювання, засвідчених підписами військового комісара або командира військової частини та гербовою печаткою.
Позивач заперечень на апеляційну скаргу не надав.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав :
Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 21.12.1983 року по 02.02.1986 року, у складі діючої армії під час бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан, у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком та архівною довідкою ( а.с. 11-14).
2 лютого 1989 року позивач був звільнений в запас за закінченням терміну служби в Ізюмський РВК Харківської області 02.02.1986р. Особовий склад військової частини польова пошта НОМЕР_1 в період з 25 грудня 1979 року по 11 лютого 1989 року приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується архівною довідкою ( а.с. 11).
Із копії витягу з протоколу № 2392 від 03.12.2012 року засідання Центральної військово
- лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця отримані позивачем ОСОБА_1 під час проходження військової служби множинне вогнепальне осколкове поранення голови, обличчя ( контузія головного мозку - 1984 р.), нижніх кінцівок - пов`язані з виконання обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії ( а.с.14 оборот).
26 квітня 2013 року позивачу , внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, позивачу встановлена III група інвалідності на строк до
01.05.2015 року, що підтверджується копією довідки МСЕК № 191703 від 20.04.2013 року.(а.с. 15).
1 травня 2015 року позивачу була встановлена друга група інвалідності з 01.05.2015 року по 26.07.2017 року, що підтверджується довідкою МСЕК № 104182 від 15.04.2015 року ( а.с.15 оборот).
7 жовтня 2016 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від № 86 пункт 16, позивачу відмовлено в призначенні одноразової допомоги, а документи повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 на доопрацювання, оскільки подані не в повному обсязі: не надано документ про встановлення інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби, а також документ, що свідчить про обставини повернення.
Окрім цього, в рішенні зазначено, що зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін , що згідно з ч. 4 ст. 16-3 ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженою Постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975, не дає підстав для здійснення доплати
одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності ( а.с. 74).
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень заява позивача розглянула з порушенням вимог чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав :
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
У відповідності до ч.9 ст.16-3 вищезазначеного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 11 вказаного Порядку визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
Згідно пункту 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Пунктом 15 Порядку № 975 передбачено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Отже, рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги приймається у місячний строк після надходження зазначених документів і таке рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, Міністерство оборони України, в порушення пункту 13 Порядку № 975, у місячний строк після надходження документів позивача прийняло рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, проте в тексті самого рішення зазначила про повернення документів до Харківського обласного військового комісаріату на доопрацювання, оскільки подані не в повному обсязі: не надано документ про встановлення інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби протягом трьох місяців з часу звільнення зі служби, а також документ, що свідчить про обставини повернення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність права у керівника уповноваженого органу одночасно приймати рішення про направлення документів на доопрацювання та зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо призначення позивачу відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2017р. по справі № 623/3164/16-а - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017 р.