Справа № 552/37/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 р. Справа № 552/37/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2017р. по справі № 552/37/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила суд здійснити перерахунок пенсії, мотивуючи свій позов тим, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_1 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує з 2007 року пенсію державного службовця, яку їй було призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року за наявності стажу державної служби 30 років в розмірі 90% від середнього заробітку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року підвищено оплату праці державним службовцям з 01.12.2015 року, тому вона звернулась до ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою від 15.07.2016 року про перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-Х11 від 19.12.1993 року в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, та якою передбачено її розмір 90% від середнього заробітку та надала довідку Головного управління Державної Казначейської Служби України у Полтавській області № 11-16/4273 від 15.07.2016 року про заробітну плату на відповідній посаді з врахуванням підвищення посадових окладів. ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 207/3-17 від 16.08.2016 року їй відмовлено у перерахунку пенсії. З даною відмовою вона не згодна. Тому звернулась в суд з позовом за захистом своїй прав. Просила суд зобовязати Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 15.07.2016 року в звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області № 11-16/4273 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у вересні 2007 року в розмірі 90% від середнього заробітку з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат) на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року по справі № 552/5757/16-а та здійснити позивачу відповідні виплати.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2017 року по справі № 552/37/17 позовні вимоги задоволено частково. Зобовязано Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 15.07.2016 року в звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області № 11-16/4237 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у вересні 2007 року в розмірі 90% від середнього заробітку з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат) на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року по справі № 552/5757/16-а та здійснити позивачу відповідні виплати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_2 працювала на посаді першого заступника начальника Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області та з 2007 року знаходиться на пенсійному обліку у ОСОБА_1 обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком, яку їй було призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 11).

15.07.2016 року позивач звернулася до відповідача ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою (а.с. 18), в якій просила здійснити перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу на 25% працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області №11-16/4273 від 15.07.2016 року.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено, що підтверджується листом ОСОБА_1 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 207/З-17 від 16.08.2016 року (а.с. 10).

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для прийняття рішення про здійснення перерахунку та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 15.07.2016 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стосовно відмови відповідача в здійсненні перерахунку пенсії позивачу у звязку із скасуванням з 01.05.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, в тім числі, і відповідно до Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає її такою, що не може бути застосовано з наступних підстав.

Як встановлено ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 213-VIII від 02.03.2015 року, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, призначення пенсії державним службовцям напряму пов'язано з застосуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми закону не були скасовані та не визнані у відповідному порядку неконституційними.

На підставі п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (з наступними змінами та доповненнями) був визначений порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року виключений і порядок перерахунку пенсій державним службовцям в даному випадку повинен визначатися на підставі діючих Закону України «Про державну службу», що набрав законної сили з 01.05.2016 року та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, в тім числі і Закону України «Про державну службу».

Згідно до Перехідних положень Закону України «Про державну службу», що набрав законної сили з 01.05.2016 року, ст. 37 Закону (1993 року) діє щодо призначення та виплати пенсій державним службовцям при призначенні вперше, тоді як ст. 37-1 втратила чинність. Тому з 01.12.2015 року перерахунок пенсій повинен здійснюватися у відповідності до розд. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що наведено у Перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-8 від 02.03.2015 року.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 щодо зобовязання ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 15.07.2016 року в звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області № 11-16/4237 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у вересні 2007 року в розмірі 90% від середнього заробітку з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат) на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року по справі № 552/5757/16-а та здійснити позивачу відповідні виплати, оскільки позивач просить перерахувати пенсію державного службовця саме на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року та Постанови Кабінету Міністрів № 865 від 31.05.2000 року, з посиланням на ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, при винесенні рішення судом першої інстанції не було враховано, що відповідач не мав закон ного права на здійснення позивачу перерахунку пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивач має право на отримання пенсії державного службовця з 15.07.2016 року в звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області № 11-16/4237 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у вересні 2007 року в розмірі 90% від середнього заробітку з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат) на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року по справі № 552/5757/16-а та здійснити позивачу відповідні виплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, оскільки позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою 15.07.2017 року, позовні вимоги поза межами шестимісячного строку підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача є обґрунтованою, оскільки при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права та не вірно надав правову оцінку обставинам у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2017 року в частині задоволення позовних вимог не відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому є всі підстави для її скасування в цій частині та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, були допущені порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим дана постанова підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог з ухваленням нової про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2017 року по справі № 552/37/17 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, вимоги відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є правомірними і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2017р. по справі № 552/37/17 скасувати в частині зобов'язання ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 15.07.2016 року в звязку з підвищенням посадових окладів державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року на підставі довідки Головного управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області № 11-16/4237 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її початкового призначення у вересні 2007 року в розмірі 90% від середнього заробітку з урахуванням розмірів виплат включених до розміру середньої заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, премії до державних свят та ювілейних дат) на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 року по справі № 552/5757/16-а та здійснити позивачу відповідні виплати.

Прийняти нову постанову, якою в цій частині позовних вимог - відмовити.

В ішній частині постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2017р. по справі № 552/37/17 залишити без змін.скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 10.04.2017 р.