Справа № 761/18932/16-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в міста Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач має дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 16 березня 1982 року, виданим міським Палацом новонароджених міста Києва.

Відповідно до даних актів огляду у МСЕК № 072872, № 035998 та виписки із акту огляду МСЕК, ОСОБА_4 визнаний інвалідом дитинства. Вказаний статус встановлений йому з 10 грудня 1993 року.

02 березня 2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва з заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

14 березня 2016 року листом №3992/10 управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва відмовило позивачу у задоволенні вимоги, зважаючи на те, що ОСОБА_4 набув статус дитини - інваліда у віці повних 11 років. За таких обставин, зважаючи на п. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014 року, беручи до уваги відсутність довідки про медичні показання для визнання сина позивача дитиною інвалідом до досягнення 6-річного віку, підстави для дострокового призначення пенсії відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (в реакції на момент звернення) матері дітей інвалідів з дитинства, які виховували їх до шестирічного віку мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього ж Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числі інвалідів з дитинства належать також діти - інваліди до 16 років.

В свою чергу п. 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014 року, встановлено, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Вищенаведеними нормами матеріального права не встановлено право на призначення дострокової пенсії лише матерям, дітям яких інвалідність встановлена до досягнення ними шестирічного віку.

Такий висновок зробив Вищий адміністративний суд України у своїх ухвалах від 29 квітня 2014 року у справі К/800/63362/13, 24 квітня 2014 року у справі № К/800/64061/13.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент звернення 02 березня 2016 року позивач набула право на призначення пенсії відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.