Справа № 812/74/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/74/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Ларіної П.Є.,

та

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 812/74/17 за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про скасування рішення від 31.10.2016 № 287, зобовязати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про скасування рішення від 31.10.2016 № 287, зобовязати вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.11.2016 філія «Кремінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «Автомобільні дороги України» отримала рішення від 31.10.2016 № 287 Кремінського відділення Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області з вимогою про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в тому числі 67582,01 грн за період 23.09.2013 по 29.12.2014, 196808,09 грн за період з 21.01.2015 по 06.10.2016, сума недоїмки 72471,28 грн, рішення складено та підписане заступником начальника Кремінського відділення Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до яких на час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання звільняються від обов'язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених в цьому пункті не застосовуються. Позивач знаходиться у переліку населених пунктів та районів, на території яких здійснювалась та проводилась антитерористична операція. Позивач звернувся до Відповідача з листом від 17 грудня 2015 року № 1-3/491 про не нарахування штрафних санкцій та пені по єдиному внеску загальнообовязкового державного соціального страхування філії «Кремінський райавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України». Відповідач відповіді на лист від 17 грудня 2015 року № 1-3/491 не надав та продовжував нараховувати штрафні санкції та пеню єдиного внеску загальнообовязкового державного соціального страхування філії «Кремінський райавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України».

Просив скасувати рішення від 31.10.2016 № 287 Кремінського відділення Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про застосування до філії «Кремінський райавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в тому числі 67582,01 грн - за період 23.09.2013 по 29.12.2014, 196808,09 грн - за період з 21.01.2015 по 06.10.2016, сума недоїмки 72471,28 грн в повному обсязі. Зобовязати Відповідача вчинити дії щодо зупинення стягнення по рішенню від 31.10.2016 №287.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав заперечення (а.с. 95-99), в обґрунтування якого зазначив, що згідно акту передачі даних з карток особових рахунків платників єдиного внеску з управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області до Рубіжанської ОДПІ відбулася передача інформації з карток особових рахунків платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Станом на 01.10.2013 УПФУ в м. Рубіжному до Рубіжанської ОДПІ були передані залишки боргу по сплаті єдиного внеску філії «Кремінський райавтодор» у сумі 46635,14 грн. В подальшому обов'язок по нарахуванню та обчисленню єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладений на Рубіжанську ОДПІ, яка в свою чергу згідно із Законом України від 08.07.2010 № 2464-VІ здійснювала нарахування єдиного внеску філії «Кремінський райавтодор». Відповідач зазначає, що посилання Позивача на те, що згідно з вимогами Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VІІ він звільняється від виконання обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідач зазначає, що Позивачем сертифікат Торгово-промислової палати України до Рубіжанської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області не надавав, форс-мажорні обставини не підтвердив. У зв'язку з чим, Відповідач прийняв рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 31.10.2016 № 287. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи викладені в запереченнях та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - дочірнє підприємство «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» зареєстроване як юридична особа 20.05.2002 № 001177, ідентифікаційний код: 31995774, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б.70 (а.с. 8-15). Філія «Кремінський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є відособлений структурний підрозділ дочірнього підприємства дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», не є юридичної особою, місцезнаходження: 92950, Луганська область, м. Кремінна, вул. Інтернаціональна, буд. 156 (а.с. 16-21).

Позивач за період з жовтня 2013 року по вересень 2016 року надавав до Відповідача звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (т.1 а.с. 134-247).

Відповідачем було прийнято рішення від 31.10.2016 № 287 на підставі ч. 10 та п.2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в якому зазначені штраф у розмірі: 67582,01 грн (10% до 01.01.2015) за період з 23.09.2013 до 29.12.2014; штраф у розмірі: 196808,09 грн (20% з 01.01.2015) за період з 21.01.2015 до 06.10.2016 та нарахування пені у розмірі 72471,28 грн (0,1% суми недоїмки), які протягом десяти календарних днів після надходження рішення підлягають (сплаті) на рахунки Рубіжанської ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області (Кремінське відділення) в сумі 336861,38 грн (а.с. 22).

04.11.2016 Позивач звернувся зі скаргою № 1-5/571 до начальника Головного управління ДФС у Луганській області на дії Кремінського відділення Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо винесення рішення від 31.10.2016 № 287 (отримано поштою 03.11.2016) про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с. 24-27).

17.11.2016 Відповідач надав відповідь № 641/10/12-38-10-01-01 з рішенням про залишення скарги без розгляду (а.с. 29).

30.11.2016 Позивач звернувся до Голови Державної фіскальної служби України зі скаргою № 1-5/631 на дії Кремінського відділення Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо винесення рішення від 31.10.2016 № 287 (отримано поштою 03.11.2016) про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с. 31-34).

30.11.2016 Позивач звернувся до Голови Державної фіскальної служби України зі скаргою № 155 на дії Кремінського відділення Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області щодо винесення рішення від 31.10.2016 №287 (отримано поштою 03.11.2016) про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а.с. 40-46).

26.12.2016 Державна фіскальна служба України надала відповідь № 27965/6/99-98-11-02-02-25 з рішенням про залишення скарг без розгляду (а.с. 38, 48).

Позивач звернувся з листом від 17.12.2015 № 1-3/491 до в.о. начальника Рубіжанської ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області ОСОБА_4 про не нарахування штрафних санкцій та пені по єдиному внеску загальнообовязкового державного соціального страхування (а.с. 50).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень Відповідача, суд виходить з такого.

Між сторонами виник спір щодо правомірності прийняття рішення від 31.10.2016 № 287 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Оскільки Позивач скористався правом до судового порядку вирішення спору (правом адміністративного оскарження), суд вважає, що ним дотримані строки звернення з даним позовом до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Пунктом 3-1 частини першої статті 1 Закону України від 08.07.2010 № 2414-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2414) визначено, що органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами частин вісім, дванадцять статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до вимог статті 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Законом України від 28.12.2014 № 77- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» внесені зміни до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI згідно із якими за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум до 01.01.2015.

Згідно із вимогами Закону № 2464-VI Позивач повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі єдиний внесок.

Зазначений закон також зобовязує Відповідача встановити розмір боргу, період виникнення та застосовувати штрафні санкції з урахуванням зазначених обставин.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Сєвєродонецьк Луганської області та м. Кремінна Луганської області.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Сєвєродонецьк Луганської області та м. Кремінна Луганської області.

Законом України № 1669-VII від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014, у Законі 2464-VI розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту: «9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Зазначена норма проіснувала в Законі № 1669 з 15 вересня 2014 року до 01 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-8.

Виключення вказаної норми із Закону № 1669 дає підстави вважати, що положення п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI також втратили чинність з 01 січня 2016 року.

В оскарженому Рішенні зазначено, про нарахування Позивачу штрафу за період з 23.09.2013 до 29.12.2014 у розмірі 67582,01 грн (10% до 01.01.2015); штрафу за період з 21.01.2015 до 06.10.2016 - у розмірі 196808,09 грн (20% з 01.01.2015) та нарахування пені у розмірі 72471,28 грн.

З огляду на все вищевикладене, Позивач з 23.09.2013до 14.04.2014 не звільнявся від обовязку нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі єдиний внесок.

З 14.04.2014 по 31.12.2015 Законом № 1669 не скасовувались обов'язки, визначені частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, а лише надавалась можливість платникам єдиного внеску на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі, і, як наслідок, законодавець звільняв Позивача від застосування штрафних санкцій і пені з боку фіскальних органів у разі виконання наведених вимог наявності заяви та сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин.

З 01.01.2016 взагалі відсутні законодавчі підстави для звільнення Позивача від виконання ним обовязку щодо сплати єдиного соціального внеску.

Щодо періоду з 14.04.2014 по 31.12.2015 суд зазначає наступне.

Закон № 1669 не скасовував обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, а надавав можливість платникам єдиного внеску на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі, і, як наслідок, законодавець звільняв платника від застосування штрафних санкцій і пені з боку фіскальних органів.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Згідно зі статті 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками єдиного внеску своїх обов'язків, передбачених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI.

Аналогічна позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 30.03.2016 у справі № К/800/29249/15.

Під час судового розгляду судом встановлено, що Позивачем отримувався сертифікат № 4678 від 11.08.2015 № 25.12 Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин терміном з 01.07.2014 по 12.11.2014 щодо обовязку платника податків стосовно подання податкової декларації з податку на додану вартість за червень вересень 2014 року у граничний строк (т.2 а.с. 2).

Однак цей сертифікат жодним чином не стосується звільнення Позивача від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань платника єдиного внеску, оскільки не підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, а саме: міст Кремінна та Сєвєродонецьк Луганської області на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції.

Враховуючи, вищевикладене суд дійшов до висновку, що у Відповідача були відсутні підстави не застосовувати до Позивача передбачені частиною десятою статті 25 Закону №2464-VI штрафні та фінансові санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску за спірний період.

З урахуванням викладеного, перевіривши спірну рішення № 287 згідно частини третьої статті 2 КАС України, суд вважає, що за наведеними Позивачем підставами адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

У зв'язку із відмовою у задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 06 квітня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про скасування рішення від 31.10.2016 № 287, зобовязати вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 11 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5