Справа № 510/1489/14-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 510/1489/14-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Сорокін К.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 03 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Ренійського району при Управлінні державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача інспектора відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Ренійського району при управлінні державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Ренійського району при Управлінні державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП від 18 серпня 2014 року серії ПС1 № 287830.

В обґрунтування позову зазначено про відсутність з його боку порушень Правил дорожнього руху, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також позивач зазначив, що відповідачем порушено вимоги Конституції України та КУпАП в частині щодо ненадання безоплатної правової допомоги особі, яка таку допомогу вимагала.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 03 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Інші учасники судового процесу в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 14 серпня 2014 року о 10 год. 40 хв. ОСОБА_1 рухався на мопеді в м. Рені по вул. Дзержинського на перехресті вул. Госпітальної. Працівником ДАІ, інспектором Борисюком А.М., було зупинено мопед Хонда без номерного знаку під керуванням водія ОСОБА_1, який під час руху перебував без мотошолому.

Вважаючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП, а саме: порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами (ч.5) та керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку (ч.6), інспектором складено два протоколи про адміністративні правопорушення.

18 серпня 2014 року інспектором ДАІ ОСОБА_2 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 287830 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 200 грн. за правопорушення, передбачене ч.ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП (а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із обовязку державної реєстрації мопеда та з того, що позивач керував ним без мотошолому.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, не відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Постанова Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 року № 301 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, не відносить дорогу, на якій було зупинено позивача, до автомобільної дороги державного значення.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені норми законодавства, позивач не зобовязаний був реєструвати мопед, що не використовується ним на автомобільних дорогах державного значення. Тому, застосування до нього адміністративного стягнення є протиправним, оскільки відсутній у його діях склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.6 ст.121 КУпАП.

Суд першої інстанції посилаючись на правомірність дій інспектора вказав, що постанова Кабінету Міністрів України №455 від 06 квітня 1998 року «Про класифікацію автомобільних доріг та перелік доріг України державного значення», на яку посилається позивач, втратила свою чинність 24 червня 2006 року.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.161 КАС України, повинен був самостійно вирішити, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин. Якщо один нормативно-правовий акт втратив свою дію, то перевірити чи не існує іншого, який регулює спірні правовідносини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та безпідставно дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Що стосується іншого інкримінованого адміністративного правопорушення щодо правил користування мотошоломами, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до пп. «г» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно з ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи апеляційної скарги з цього приводу не містять будь-яких мотивів щодо безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною ч.5 ст.121 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечував проти того, що керував мопедом без мотошолому, що підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що спірна постанова була винесена без надання позивачу безоплатної правової допомоги, не може слугувати підставою для звільнення його від відповідальності за порушення ч.5 ст.121 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для скасування рішення та прийняття нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 03 серпня 2016 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Ренійського району при управлінні державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 287830 від 18 серпня 2014 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У визнанні протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 287830 від 18 серпня 2014 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова