Справа № 814/3430/15
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року К/800/23994/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Голубєва Г.К.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року

у справі № 814/3430/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська транспортна стивідорна компанія"

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області

про скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія» (далі - позивач, ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - відповідач, ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва № від 01.09.2014 року. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року скасувати (в частині задоволених позовних вимог) і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія», за результатами якої складено акт перевірки №1937/14-04-15-01-19/36142801 від 19.08.2014 р.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог п.п.187.1.8 п.187.1ст.187, п.190.2 ст.190, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 декларації) за червень 2014 року, на 391 800,00 грн.

На підставі вищевказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2014 року, яким ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 391 800,00 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.04.2013 р. ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» укладено договір про надання консультаційних послуг з компанією «Bunge Zrt.» (Будапешт, Угорщина), предметом якого є надання консультацій щодо будівництва перевантажувального зернового та наливного терміналу на причалах №13 та №14 на території ДП «Миколаївський морський торгівельний порт» та ін.

20.05.2014 р. ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» та компанією «Bunge Zrt.» підписано акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого компанією «Bunge Zrt.» надано позивачу послуги з організації, планування та контролю над будівництвом, допомоги в процесі закупівлі, у зв'язку з будівництвом об'єкту.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Згідно п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В аткті перевірки зазначено, що завищення ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 декларації) за червень 2014 року на 391800 грн., відбулося у зв'язку з відображенням позивачем податкових зобов'язань за послуги, надані компанією «Bunge Zrt.» згідно акта прийому-передачі наданих послуг від 20.05.2014р., у червні 2014 року та нарахування податкового кредиту в липні 2014 року, а не у травні та в червні 2014 року відповідно.

Водночас, як встановлено судами, з метою виправлення недоліків у податковій звітності ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» у вересні 2014 року проведено коригування податкового кредиту з ПДВ шляхом подання уточнюючого розрахунку № податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому визнано податковий кредит (р.12.4) за операцією з нерезидентом на суму ПДВ 391800 грн. в період червень 2014 року.

Зазначений уточнюючий розрахунок прийнято відповідачем без зауважень, про що свідчить квитанція №2 від 19.09.2014р. за №.

Також встановлено, що 31.08.2015р. ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» проведено коригування податкових зобов'язань з ПДВ шляхом подачі уточнюючого розрахунку № податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому визнано податкові зобов'язання (р.7) за операцією з нерезидентом на суму ПДВ 391800 грн. в період травень 2014 року.

Зазначений уточнюючий розрахунок прийнято відповідачем без зауважень, про що свідчить квитанція №2 від 31.08.2015р. за №.

Оскільки подання ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» уточнюючих розрахунків мало наслідком коректне відображення позивачем податкових зобов'язань за господарськими операціями з компанією «Bunge Zrt.» в травні 2014 року (місяць отримання послуг) та податкового кредиту в червні 2014 року (наступний місяць після отримання послуг), суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав вважати, що позивач допустив завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за червень 2014 року, на 391800 грн.

В частині відмови в задоволенні позову ТОВ «Європейська транспортна стивідорна компанія» сторонами рішення першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку не оскаржувались.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області відхилити.

2.Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Г.К. Голубєва

Ю.І. Цвіркун