Справа № 805/584/17-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р. Справа №805/584/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 год. 05 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Козаченка А.В.

при секретарі - Широбокові І.В.

за участю:

представників сторін та третіх осіб - не з*явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа: Бахмутський ВП ГУ НП в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа: Бахмутський ВП ГУ НП в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.11.2015 року перебував на посаді поліцейського Артемівського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області. 22.12.2016 року відносно нього було проведено атестацію, за результатами якої було складено висновок про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Наказом відповідача від 11.01.2017 року № 22 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію.

Разом з цим позивач зазначає, що відповідач не мав підстав для проведення відносно нього атестації та вказує, що пропрацював на займаній посаді менше року, та, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про професійний розвиток працівників, не може бути залучений до атестації.

Також позивач зазначає, що АК не надала оцінку відповідності жодного із обовязкових критеріїв, визначених у п. 16 розд. IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, разом з цим у рішенні АК щодо атестації відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення, не зазначено обставини, на підставі яких воно приймалось. Зазначивши у рішенні про те, що у позивача низький рівень теоретичних знань та низький рівень мотивації і управління змінами, комісією не вказано жодних доводів для підтвердження такого висновку, а також не наведено доказів в обґрунтування цих тверджень.

Позивач зазначає, що атестаційний лист із спірним рішенням було надано йому без підпису Голови АК, що, на його думку, дає підстави вважати зазначений лист та рішення такими, що були прийняті з порушенням встановленого порядку.

Таким чином позивач вважає, що Рішення АК є незаконним та винесеним з порушенням норм чинного законодавства.

Позивач зазначає, що так як Наказ від 11.01.2017 року № 22 о/с прийнятий на підставі незаконного рішення АК, то він також є незаконним та підлягає скасуванню.

На підставі викладених обставин та з урахуванням збільшених позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії ГУ НП в Донецькій області в частині включення поліцейського Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; скасувати Наказ ГУ НП від 28.11.2016 року № 1949 "Про організацію атестування поліцейських ГУ НП в Донецькій області", яким позивача внесено до списку поліцейських Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області; визнати протиправними дії ГУ НП в Донецькій області щодо проведення атестації поліцейського Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1; визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 3 ГУ НП в Донецькій області, що оформлене протоколом №13 від 22.12.2016 року та зазначене в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа в частині зазначення 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, який прийнятий відносно ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ НП в Донецькій області № 22 о/с від 11.01.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію; поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області; стягнути з ГУ НП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без своєї участі.

Представник відповідача через канцелярію суду надав письмові заперечення, згідно яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи через канцелярію суду надав заперечення, згідно змісту яких просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Згідно з витягу з Наказу № 62 о/с від 07.11.2015 року, відповідно до п. 9 та 12 розділу Закону України "Про Національну поліцію" призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно з штатним розписом, з 07.11.2015 року: ОСОБА_1, який мав спеціальне звання старший сержант міліції, поліцейським Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області присвоївши йому звання старший сержант поліції.

Наказом № 1949 від 28.11.2016 року "Про організацію атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Донецькій області", на виконання п. 1 розд.V Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом МВС від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890, затверджено списки поліцейських структурних підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУ НП в Донецькій області, які підлягають атетстуванню.

Згідно списку поліцейських Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, які підлягають призначенню на вищу посаду, ОСОБА_1 внесений до даного списку за № 232, як особа, яка підлягає атестації.

З інформаційної довідки від 30.11.2016 року вбачається, що за період проходження служби в поліції позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за результатами складання підсумкових заліків за 2016 навчальний рік отримав наступні оцінки: функціональна підготовка - 5 "відмінно", вогнева підготовка - 3 "задовільно", фізична підготовка - 3 "задовільно", загальна оцінка - 3 "задовільно".

30.11.2016 року в.о. заступника начальника Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області було складено атестаційний лист відносно ОСОБА_1, в якому зазначено щодо професійного виконання позивачем своїх функціональних обовязків, розкриття підлеглим 12 кримінальних правопорушень та затримання 2 розшукуваних злочинців, про те, що позивач має добрий рівень теоретичної підготовки та необхідні практичні навики для роботи у займаній посаді тощо; висновок прямого керівника: займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду.

Також з атестаційного листа вбачається, що результати тестування позивача на загальні здібності на навички становлять 33/60, знання законодавчої бази - 22/60.

За результатами атестації позивача АК № 3 було складено протокол № 13 від 22.12.2016 року, зі змісту якого вбачається, що за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, Головою АК № 3 постановлено на голосування рішення, а саме: ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби, яке обґрунтоване низьким рівнем теоретичних знань та низький рівень мотивації та управління змінами. За результатами голосування (за 4, проти - 0,) вказане рішення було підтримано. Висновок атестаційної комісії: займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Відповідно до Додатку №1 до протоколу ОП №16 від 22.12.2016 року засідання АК № 3 в ході співбесіди позивачу були поставлені 5 основних запитань, на 1 з котрих позивачем надано вірну відповідь, на 3 - неповну відповідь.

Згідно витягу з Наказу № 22 о/с від 11.01.2017 року, відповідно до розділу VII Закону України Про національну поліцію звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію (через службову невідповідність) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 поліцейського Бахмутського відділу поліції з 11 січня 2017 року; підстава: рішення АК від 22.12.2016 року.

Згідно пояснень Бахмктського ВП ГУ НП в Донецькій області, прямих керівників не наділено правом визначати на яку саме посаду повинен бути визначений поліцейський, так як призначення на посаду є виключно в компетенції начальника ГУ НП України в Донецькій області.

Відповідно довідки УФЗ та БО № 329 від 13.02.2017 року, середньоденна заробітна плата позивача складає 230, 52 грн., середньомісячна заробітна плата складає 7 013, 80 грн.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України Про Національну поліцію від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), який набрав чинності з 07.11.2015 року тощо.

Відповідно до пункту 4 Розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон №580-VIII визначає способи перевірки кандидата на службу в поліції, при просуванні по службі, або вирішенні питань відповідності займаної посаді поліцейського.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону №580-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою вказаної статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Частиною 2 вказаної норми встановлено, що атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пунктом 3 частини третьої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, суд має право і зобовязаний перевірити обґрунтованість спірного рішення.

Згідно пункту 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із повною юрисдикцією, тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі Обермейєр проти Австрії (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі Гранд Стівенс проти Італії (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

Також стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх обєктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі Брайєн проти Обєднаного Королівства (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі ISKCON та 8 інших проти Обєднаного Королівства (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі Путтер проти Болгарії (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо включення поліцейського Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; скасування Наказу ГУ НП від 28.11.2016 року № 1949 "Про організацію атестування поліцейських ГУ НП в Донецькій області", яким позивача внесено до списку поліцейських Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області; визнання протиправними дій ГУ НП в Донецькій області щодо проведення атестації поліцейського Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.ч. 3, 4 ст. 57 Закону №580-VIII).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №11.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України визначено Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі Інструкція №1465), розробленою відповідно до Закону №580-VIII.

Пунктом 2 розділу І вказаної Інструкції встановлено, що керівники всіх рівнів зобовязані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та обєктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами.

Згідно ст. 57 Закону України "Про національну поліцію", атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно виновку прямого керівника позивача: ОСОБА_1 займаній посаді відповідає, заслуговує призначенню на вищу посаду.

Пунктом 1 ч. 1 статтею 65 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції здійснюється на вищу посаду - у порядку просування по службі.

Відповідно суд зазначає, що переміщення поліцейського на вищу посаду може здійснюватися як за бажанням поліцейського так і за ініціативою керівництва. При цьому отримання згоди поліцейського на переміщення не передбачено.

Щодо твердження позивача про те, що він пропрацював на займаній посаді менше одного року та відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників», не підлягає атестації, суд зазначає наступне.

Як вбачається з біографічної довідки, у період з 04.2014 року по 11.2015 року позивач працював на посаді Інспектора ДПС групи ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Костянтинівка та Костянтинівського району УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області; з 11.2015 по 04.2016 року поліцейський Артемівського ВП ГУ НП в Донецькій області, з 04.2016 року поліцейський Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області

Відповідно суд зазначає, що обсяг повноважень та обовязків позивача у період з 11.2015 року по час прийняття рішення щодо включення його до списку атестованих осіб не змінювався, юридичний факт зміни посади у 04.2016 році полягав у зміні назви ВП ГУ НП з Артемівського на Бахмутський та не спричинив зміни посадових обовязків позивача тощо. Таким чином суд зазначає, що дії щодо включення позивача до списку осіб, які підлягають атестуванню є правомірними та приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 3 ГУ НП в Донецькій області, що оформлене протоколом №13 від 22.12.2016 року та зазначене в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа в частині зазначення 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, який прийнятий відносно ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування Наказу ГУ НП в Донецькій області № 22 о/с від 11.01.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію; поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області; стягнення на користь ОСОБА_1 середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Відповідно до Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники (п. 3 розділу ІV Інструкції №1465).

Пунктами 7, 8, 9 розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що керівники, які складають атестаційний лист, зобовязані: ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: результати службової діяльності згідно з функціональними обовязками; дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; володіння іноземними мовами; культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; стан здоровя та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобовязані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, зясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається позиція прямого керівника щодо професійного виконання позивачем своїх функціональних обовязків, відсутності у позивача дисциплінарних стягнень за час служби в поліції, розкриття позивачем 12 кримінальних правопорушень, про те, що ОСОБА_1 має добрий рівень теоретичної підготовки та необхідні практичні навики для роботи в займаній посаді тощо; висновок прямого керівника вказує, що позивач займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду, результати професійного тестування позивача та тестування на загальні навички не є меншими за встановлений мінімум.

Як вже було вказано вище, керівником позивача зазначено, що останній відповідає займаній посаді.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до п. 10 розділу ІV Інструкції №1465, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обовязковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем під час проходження загального тестування та професійного тестування набрано 55 балів з 120.

Згідно із пунктом 15 розділу ІV Інструкції №1465, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до п. 16 розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Аналізуючи даний пункт розділу ІV Інструкції №1465, суд зазначає, що законодавцем встановлено чіткий та вичерпний перелік критеріїв, за аналізом яких атестаційна комісія приймає рішення.

Відповідно до п. I Змісту атестаційного листа, затвердженого в.о. заступника начальника Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, позивач професійно виконує свої службові обов*язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов*язків, наказів керівництва; показники службової діяльності позивача - з січня по листопад 2016 року складено 130 протоколів про адміністративне правопорушення, взято участь у виявленні та розкритті 12 правопорушень, затримано 2 розшукуваних злочинців; позивач має добрий рівень теоретичної підготовки та необхідні практичні навики для роботи в займаній посаді. Згідно інформаційної довідки - оцінка з фізичної підготовки позивача за результатами складання підсумкових заліків за 2016 рік - 3 "задовільно", за час служби в поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Тобто п. I атестаційного листа та інформаційна довідка містять 5 позитивних оцінок критеріїв позивача з 7 передбачених п. 16 розділу ІV Інструкції №1465.

Також під час проведення співбесіди позивачу ставилися наступні запитання: "завдання Національної поліції?; причини законної зупинки транспортних засобів?; основні частини пістолета Макарова?; що таке пістолет Макарова?; зміст статті 46 ЗУ "Про національну поліцію", підстави застосування вогнепальної зброї?" у тому числі за відповідями на які було прийнято висновок, що позивач має низький рівень теоретичних знань та низький рівень мотивації та управління змінами. Разом з цим, аналізуючи інформаційний зміст вказаних питань суд вважає, що вони стосуються визначення мотивації та управління змінами побічно, Протокол № 13 не містить викладення відповідей позивача на зазначені питання, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку рівню знань та обізнаності позивача.

Суд зазначає, що спірне рішення (висновок) АК щодо прийняття рішення про звільнення позивача обґрунтоване низьким рівнем теоретичних знань ОСОБА_1 та низьким рівнем мотивації та управління змінами, висновків щодо інших критеріїв (щодо врахування таких або обставин, що унеможливлюють взяття до уваги такі критерії), зазначених пп. 16 розділу ІV Інструкції №1465 і відображених в атестаційному листі та інформаційній довідці, спірний висновок не містить.

Відповідно суд зазначає, що АК № 3 при прийнятті рішення щодо позивача не було враховано всіх критеріїв, передбачених пп. 16 розділу ІV Інструкції №1465, а тому суд вважає, що зазначене рішення є таким, що прийнято без врахування всіх передбачених законодавством критеріїв та обставин, не містить відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, не є обґрунтуваним з урахуванням п. 16 розділу ІV Інструкції №1465 та не відповідає загальній характеристиці позивача, яка вбачається з матеріалів справи.

Відповідно ч. 6 ст. 5 (1) Кодексу законів про працю України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи тощо.

Аналізуючи вимоги зазначеної статті в контексті даного публічно-правового спору, суд зазначає, що, незважаючи на те, що ОСОБА_1 вцілому позитивно характеризується з боку прямого керівника, має заохочення та з 2008 року перебуває на службі в ОВС, АК рекомендовано застосувати до позивача крайній захід дисциплінарного стягнення звільнення зі служби, у той час як законодавством передбачено можливість обрати також захід щодо переведення такого працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Таким чином, згідно вищенаведеного, суд вважає рішення (висновок) АК № 3 ГУ НП в Донецькій області, прийняте відносно позивача та оформлене протоколом № 13 від 22.12.2016 року немотивованим, таким, що не підтверджується матеріалами справи та приходить до висновку про скасування зазначеного рішення (висноку) АК.

Щодо позовних вимог про скасування наказу ГУ НП в Донецькій області № 22 о/с від 11.01.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби у поліції за п 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію, суд зазначає наступне.

Атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинно бути зумовлене існуванням реальних підстав для звільнення: неналежне виконання службових обовязків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

За приписами ч. 3 ст. 13 Закону України Про професійний розвиток працівників, який є загальним (базовим) щодо регулювання відносин із атестування працівників та поширюється на відносини з атестування поліцейських у разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі, комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

Тобто законодавцем встановлено певні гарантії трудових прав працівника в разі встановлення його невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі, які включають вжиття роботодавцем заходів щодо переведення такого працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Враховуючи те, що підставою для прийняття відповідачем наказу від 11.01.2017 року №22о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції слугувало рішення атестаційної комісії, яке скасовано, суд дійшов висновку про скасування наказу ГУ НП в Донецькій області № 22 о/с від 11.01.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію та поновлення позивача на раніше займаній посаді.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.01.2017 року №22о/с По особовому складу в частині звільнення позивача зі служби в поліції та щодо поновлення позивача на службі в поліції на попередній посаді підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 1 Кодексу законів про працю України, вказаний Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 2-1 Кодексу законів про працю України визначено, що Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Щодо визначення розміру грошових коштів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд зазначає наступне.

Згідно довідки УФЗ та БО № 329 від 13.02.2017 року, середньоденна заробітна плата позивача складає 230, 52 грн., середньомісячна заробітна плата складає 7 013, 80 грн.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягають негайному виконанню.

На підставі викладеного суд вважає за належне зобов*язати ГУ НП в Донецькій області () виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11.01.2017 року по 13.04.2017 року та допустити до негайного виконання дане зобов*язання в частині суми за один місяць в розмірі 7 013, 80 грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної Поліції в Донецькій області, третя особа: Бахмутський ВП ГУ НП в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів підлягають частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що достатнім та належним способом захисту прав позивача є саме скасування спірного (рішення) Висновку АК ГУ НП в Донецькій області, що оформлене протоколом від 22.12.2016 року та скасування наказу ГУ НП в Донецькій області № 22 о/с від 11.01.2017 року в частині звільнення позивача.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа: Бахмутський ВП ГУ НП в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів задовольнити частково.

Скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 3 ГУ НП в Донецькій області, що оформлене протоколом №13 від 22.12.2016 року, яке прийнято відносно ОСОБА_1.

Скасувати Наказ ГУ НП в Донецькій області № 22 о/с від 11.01.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію.

Поновити ОСОБА_1 з 11.01.2017 року на посаді поліцейського Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області.

Зобов*язати ГУ НП в Донецькій області () виплатити ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11.01.2017 року по 13.04.2017 року.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області та зобов*язання виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 7 013, 80 грн. допустити до негайного виконання.

Вступна та резолютивна частина постанови складена в нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13.04.2017 року.

Повний текст постанови складено протягом пяти днів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Козаченко А.В.