Справа № 755/17584/16-а
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Ніроди Марини Олександрівни про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 роти, 2 батальйону УПП в м. Києві молодшого лейтенанта поліції Ніроди Марини Олександрівни серії АР № 304231 від 14.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до змісту оспорюваної ним постанови, 14 листопада 2016р. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, нібито здійснив стоянку в другій смузі руху, чим порушив а. 15.4 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3, ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач, з постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена незаконно та упереджено, з грубим порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Зокрема зазначає, що відповідно до ст. 276 КУпАП розгляд даної справи мав бути проведений за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: 03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, де розташоване Управління патрульної поліції м. Києва. Проте, інспектор Нірода М.О. положень закону не дотрималась та розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, інспектор проігнорувала вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, позбавила позивача можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.. 268 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що 14 листопада 2016 року, він керуючи транспортним засобом здійснив зупинку у другій смузі руху для висадки пасажира - своєї дружини, для того, щоб остання скористалась послугами банкомату, що розташований по вул. Микільсько-Слобідська,2-б, в м. Києв, після чого мав намір продовжити рух. Проте, був зупинений інспектором патрульної поліції, яка за наслідками розгляду даної події винесла оспорювану постанову, яку він вважає незаконною та просить скасувати з підстав викладених у позовні заяві.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що зі змісту оспорюваної постанови убачається, що позивач здійснив стоянку транспортного засобу у другій смузі руху, чим порушив п. 15.4 ПДР України.

Разом з тим, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу для висадки пасажира, а не стоянку. Оскільки пункт 15.4 ПДР України передбачає, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди, то на думку представника позивача зупиняти, а не ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди дозволено.

З огляду на означене, а також доводів викладених у позовній заяві представник позивача просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема зазначив, що позивач 14.11.2016 року близько 14:11 год. в м. Києві по вул. Микільсько-Слобідській 2-б, керував автомобілем здійснив стоянку транспортного засобу в другій смузі проїзної частини, чим порушив вимоги п. 15.4 Правил дорожнього руху. Вважає, що дана стоянка транспортного засобу не була вимушеною, інспектор патрульної поліції діяла у відповідності до вимог КУпАП під час складання оспорюваної постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.03.2017 року позивачу поновлено строк на оскарження постанови інспектора патрульної поліції 4 роти, 2 батальйону УПП в м. Києві молодшого лейтенанта поліції Ніроди Марини Олександрівни серії АР № 304231 від 14.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача представників сторін , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 304231 від 14.11.2016 року убачається, що 14.11.2016 року о 14 годині 11 хвилин ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Микільсько-Слобідській 2-б, під час керування автомобілем Хонда СРВ, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку транспортного засобу в другій смузі проїзної частини, чим порушив вимоги п. 15.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв»язку із чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 551,20грн. (а.с. 6).

Пунктом 15.4 ПДР України передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідальність настає в разі зокрема, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, котра відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

А відтак, твердження позивача, як підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 304231 від 14.11.2016 року, щодо незаконного розгляду відповідачем справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не погоджується із твердженнями позивача та його представника, щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 а не його стоянки, оскільки як убачається зі змісту оспорюваної постанови, час вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано інспектором 14.11.2016 року о 14 годині 11 хвилин, при цьому, як убачається із долученого до матеріалів справи чеку зняття готівки із банкомату по вул. Микільсько-Слобідська,2-б у м. Києві, готівка була знята о 14:04 годин 14.11.2016 року.

Таким чином, інспектор патрульної поліції дійшов вірного висновку, щодо здійснення ОСОБА_1 саме стоянки, а не зупинки транспортного засобу.

Крім того, позивач у судовому засіданні також не заперечував факто того, що зупинив транспортний засіб у другій смузі руху для висадки пасажира, при цьому як було встановлено судом така стоянка не була вимушеною.

Отже, обставини викладені в оспорюваній постанові знайшли своє підтвердження під час судового розгляду даної справи, відповідають фактичним обставинам.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 7 цього закону визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 статті 23 цього закону визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За встановлених судом обставин, інспектор патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Нірода М.О. правомірно 14.11.2016 року винесла постанову про порушення ОСОБА_1 п. 15.4 ПДР України та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ст.122 ч.3 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 122, 222, 251, 254, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Ніроди Марини Олександрівни про скасування постанови- залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом.

Суддя