Справа № 2а-15578/11 (6-а/320/15/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 рокусправа № 2а-15578/11 (6-а/320/15/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про стягнення недоплаченої щорічної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року заяву задоволено. Поновлено строк для предявлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про стягнення недоплаченої щорічної державної соціальної допомоги «Дітям війни».

З даною ухвалою не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та не надав оцінки причинам поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 05 серпня 2011 року адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 01 березня 2013 року зазначену постанову залишено без змін.

Таким чином 01 березня 2013 постанова Мелітопольського міськрайонного суду від 05 серпня 2011 року набрала законної сили.

17 січня позивач отримала виконавчий лист із встановленим строком предявлення виконавчого листа до виконання до 01 березня 2016 року.

Задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції встановив, що заявником строк предявлення до виконання виконавчого листа було пропущено з поважних причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, у звязку з наступним.

Згідно з статтею 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, зокрема, виконавчих листів один рік.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми виконавчі документи, видані адміністративними судами підлягають пред'явленню до виконання упродовж одного року.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено першу групу інвалідності із зазначенням «нуждается в постоянном, постороннем уходе».

Враховуючи те, що позивач не могла звернутися до виконавчої служби для предявлення виконавчого листа до виконання з огляду на стан здоровя, та беручи до уваги похилий вік позивача, колегія суддів вважає за поважні причини пропуску строку для предявлення виконавчого листа.

Слід також зазначити, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Серед іншого, згідно із частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Необхідно звернути увагу на судову практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини, відповідно до якої суд вказує, що стаття 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає "право на суд". Однак, вказане право є ілюзорним, якщо правова система Високих Договірних Сторін допускає, щоб кінцеве обов'язкове до виконання рішення суду залишалось не виконаним та не усувало наслідків нанесеної одній із сторін шкоди. (Справа "Жовнер проти України" (Заява N 56848/00), Справа Бурдов проти Росії (Скарга N59498/00).

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі "ОСОБА_2 проти Італії" наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Також у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд в рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

В Рішенні по справі "Ейрі проти Ірландії" від 09 жовтня 1979 року Європейський суд з прав людини вказав, що права, які гарантує Конвенція, повинні бути не теоретичними чи нереальними, а такими, що мають реальну силу і можуть бути здійснені на практиці.

За викладених обставин справи, колегія суддів, виходячи із конституційно встановленої обов'язковості виконання судових рішень, що набрали законної сили та поважності причин, з яких позивачем було пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, вважає відповідну заяву позивача про поновлення строку обґрунтованою, а висновки, до яких прийшов суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі - правомірними. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник