Справа № 754/14464/16-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Деснянського районного суду м Києва від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчини певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м Києва з позовом до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним дій щодо зменшення розміру позивачу пенсії з 84% до 80% від заробітної плати державного службовця; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 84% від заробітної плати державного службовця відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року у справі № 753/1198/13-а з дня зменшення розміру пенсії; визнання протиправним рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення з позивача переплати пенсії у зв'язку з приведенням пенсійної справи відповідно до вимог чинного законодавства; зобов'язання Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві утриматись від стягнення з позивача переплати пенсії у зв'язку з приведенням пенсійної справи відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Деснянського районного суду м Києва від 25 січня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст. 183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, як державний службовець з 02.02.2011, яку розраховано відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.

Позивачу була призначена пенсія державного службовця в розмірі 84% від заробітної плати державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію).

При розрахунку розміру пенсії позивача в заробітну плату для обчислення пенсії відповідачем включено: посадовий оклад, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років. Але при розрахунку розміру пенсії не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, внаслідок чого пенсія виплачувалась в меншому розмірі, ніж повинна бути.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року було визнано неправомірною відмову УПФУ в Дарницькому районі м. Києва щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки про складові заробітної плати № 8-103 від 09.11.2011 та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2011 року з урахуванням даних про інші виплати на підставі довідки про складові заробітної плати № 8-103 від 09.11.2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 84 % від заробітної плати державного службовця.

У квітні місяці позивач отримала пенсію у розмірі меншому ніж зазвичай.

10.05.2016 позивач звернулась до відповідача із заявою про роз'яснення підстав зменшення розміру пенсії.

Листом № 3663/14/Х-295 від 23.05.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що при відпрацюванні рішення суду в період з 01.12.2011 року перерахунок проводиться відповідно до редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка передбачає розрахунок пенсії у розмірі 80%.

Додатково відповідачем на адресу позивача було надіслано повідомлення № 504/1к від 16.03.2016, в якому зазначалось, що у позивача за період з 01.12.2013 року по 31.03.2016 року виникла переплата пенсії у сумі 6949 грн. 46 коп. у зв'язку з приведенням пенсійної справи відповідно до вимог чинного законодавства.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на нарахування пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу», з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно норм статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Зміни відсоткового показника від заробітної плати при перерахунку пенсії не передбачено.

З 01.10.2011 вступив у силу Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, яким внесено зміни до Закону України «Про державну службу» зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII, внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону № 1166-VII втратили чинність положення статті 37 Закону України «Про державну службу», щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін.

Згідно з приписами статті 37-1 Закону України «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що у випадку ОСОБА_2, перерахунок пенсії державного службовця здійснюється на виконання постанови суду, яким відновлюється порушене право пенсіонера на пенсію.

Тому застосування відповідачем при перерахунку пенсії норм статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону № 3668-VІ від 08.07.2011 року є не обґрунтованим.

Перерахунок мав бути зроблений з розрахунку 84%, а не 80% від заробітної плати.

Здійснюючи зменшення відсоткового показника від заробітної плати відповідач діяв протиправно, оскільки до перерахунку пенсії слід брати той показник, який використовувався при призначенні пенсії.

Менший показник, який був використаний відповідачем при перерахунку пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу», встановлюється лише при призначенні пенсії державним службовцям вперше. У даному випадку управлінню пенсійного фонду необхідно було здійснити перерахунок, а не призначення пенсії.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 08 липня 2015 року №732/48/15-а.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що норми статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 08.07.2011 року застосовуються лише для призначення пенсії держслужбовцям, що звернулись за її призначення після набрання чинності даного закону, а не для перерахунку уже призначеної пенсії.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про наявність у відповідача обов'язку здійснити перерахунок пенсії позивачу із розміру 84% від суми її заробітної плати, в якому їй була призначена пенсія.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м Києва від 25 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.