Справа № 808/3807/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року 10год.23хв.Справа № 808/3807/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про визнання незаконним та скасування наказу від 18.11.2016 №377 в частині оголошення позивачу догани,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №377 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 18.11.2016 у частині оголошення догани старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах УВБ в Запорізькій області, полковникові поліції ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, будь-яких порушень трудової дисципліни не допускав, оголошення догани не має законного підґрунтя. Крім того, відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарних стягнень, від позивача не відібрано письмових пояснень. Про факт проведення щодо позивача службового розслідування позивач дізнався лише 25.11.2016 після ознайомлення з оскаржуваним наказом. Службове розслідування було розпочато, проведено та висновок по ньому затверджено без участі позивача, чим позбавлено позивача законного права на ознайомлення з усіма документами та обставинами ходу службового розслідування. Також вказує, що фактичні підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності спірним наказом не конкретизовані. Так в наказі не надано доказів причетності позивача до розміщення невстановленими особами відомостей на Інтернет - порталі "ord-ua.com", що ганьблять діяльність управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області. Позивач зазначає, що лише 29.09.2016 року йому стало відомо про необхідність проходження психологічного дослідження з використанням поліграфа. Попередивши про наявність хвороби гіпертонії, позивач дав згоду на проходження поліграфа. Однак, висновки поліграфа не можуть безумовно підтверджувати причетність позивача до розміщення будь-якої інформації на Інтернет - порталі "ord-ua.com". Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що з серпня 2016 року невстановлені особи з метою дискредитації підрозділу та перешкоджання роботи УВБ в Запорізькій області ДВБ НПУ, на Інтернет-порталі "ord-ua.com" висвітлювали інформацію, що не відповідала дійсності та ганьбила діяльність управління. З метою перевірки розміщених невстановленими особами на Інтернет - порталі "ord-ua.com" відомостей, що ганьблять діяльність управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області, а також перевірки можливої причетності окремих працівників УВД до розміщення вказаної інформації, наказом ДВБ НПУ від 27.09.2016 №295 було призначено службове розслідування із використанням поліграфа. Позивачем написано заяву про добровільну згоду на проведення психофізіологічного дослідження (тестування) з використанням поліграфа. У позивача виявлено протидію, що відобразилася у контролі, затримці дихання та невиконанні інструкцій, що проводились перед самим тестуванням. А відтак, за результатами психофізіологічного дослідження (тестування) з використанням поліграфа встановлено, що позивач скоїв дисциплінарний проступок, використовуючи інформацію, яка стала йому відома у зв'язку із виконанням службових обов'язків, маючи на меті дезорганізацію службових відношень в УВБ, а також заподіяв протиправною поведінкою реальну шкоду, яка негативно вплинула на процеси роботи УВБ. Таким чином, позивачу правомірно оголошено догану, підстави для скасування наказу відсутні. Представник відповідача в судовому засіданні 16.03.2017 просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання 27.03.2017 представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з огляду на таке.

ОСОБА_1 з 30.11.2016 працює на посаді старшого інспектора з особливих доручень інспекторського відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Запорізькій області, до переведення на яку обіймав посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного моніторингу управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області (а.с.53-59, 88).

На підставі доповідної записки від 26.09.2016 про виявлення відомостей, що ганьблять діяльність працівників УВБ (а.с.72), наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.09.2016 року №295 призначено службове розслідування (а.с.71). Метою службового розслідування стала перевірка розміщених невстановленими особами на Інтернет - порталі "ord-ua.com" відомостей, що ганьблять діяльність управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області, а також встановлення причетності працівників зазначеного підрозділу до розміщення вказаної інформації.

В ході проведення службового розслідування здійснювалося психофізіологічне дослідження з використанням поліграфа, за результатами якого складено довідку від 05.10.2016 (а.с.82-84). Під час проведення дослідження у ОСОБА_1 виявлено психофізіологічні емоційно значимі реакції у відповіді на пред'явлення стимулів (питань) щодо: умисної передачі секретної інформації або інформації щодо проведення ОТЗ. Вказана інформація передавалась фігурантам, третім особам (виявлена реакція на передачу інформації колишньому начальнику УВБ в Запорізькій області ОСОБА_2) та працівникам УВБ в Запорізькій області ОСОБА_3, ОСОБА_4 Мотивація щодо передачі інформації - це отримання грошової винагороди та дестабілізація роботи управління; умисного надання через Інтернет - сайт (https://ord-ua.com) інформації, яка не відповідає дійсності, з метою дискредитації підрозділу та перешкоджанню роботи УВБ в Запорізькій області; наявність приховуваних злочинів, скоєних у минулому; кришування підприємств та приватних осіб, які займаються металобрухтом на постійній основі; розголошення службової інформації всупереч інтересам служби (обговорення керівництва УВБ та процесів роботи із сторонніми особами). В довідці зазначено, що інформація, описана в довідці, носить імовірнісний результат та носить рекомендаційний характер.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок від 26.10.2016 року про результати службового розслідування за фактом публікації на Інтернет-порталі "ord-ua.com" відомостей, що ганьблять діяльність УВБ в Запорізькій області (а.с.73-79). У висновку зазначається, що ОСОБА_1 від дачі письмових пояснень відмовився, однак при проведенні дослідження з використанням поліграфа, у ОСОБА_1 виявлено психофізіологічні емоційно-значимі реакції у відповіді на пред'явлення стимулів (питань) щодо умисної передачі секретної інформації; умисного надання через Інтернет - сайт https://ord-ua.com інформації, яка не відповідає дійсності, з метою дискредитації підрозділу та перешкоджанню роботи УВБ в Запорізькій області; розголошення службової інформації всупереч інтересам служби. Під час психологічного тестування ОСОБА_1 у останнього було виявлено протидію, що відобразилась у контролі, затримці дихання та невиконанні інструкцій, що проводились перед самим тестуванням.

Наказом відповідача від 18.11.2016 року №377 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" позивачу оголошено догану за порушення вимог ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст.1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, ігнорування вимог наказів НПУ, МВС та ДВБ НПУ в частині виконання посадових (функціональних) обов'язків, а також збереження інформації з обмеженим доступом, яка стала відомою у зв'язку із виконанням службових обов'язків (а.с.11-12). При цьому у преамбулі вказаного наказу зазначено, що відносно ОСОБА_1 службовим розслідуванням встановлено, що останній скоїв дисциплінарний проступок, використовуючи інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку із виконанням службових обов'язків, маючи на меті дезорганізацію службових відношень в УВБ, а також заподіяв протиправною поведінкою реальну шкоду, яка негативно вплинула на процеси роботи УВБ.

Позивач не погоджується з наказом про оголошення йому догани, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд зазначає таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" №3460-IV від 22.02.2006 року (далі - Дисциплінарний статут, у редакції чинній на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах МВС), Інструкцією щодо застосування комп'ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, затв. наказом МВС України від 28.07.2004 N 842, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2004 за N 1373/9972 (далі - Інструкція щодо застосування комп'ютерних поліграфів).

Згідно ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Службова дисципліна, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють (ст.7 Дисциплінарного статуту)

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З наведених норм вбачається, що за порушення службової дисципліни поліцейським може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. При цьому, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку призначається службове розслідування, порядок проведення якого визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах МВС. Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 Дисциплінарного статуту.

На підтвердження обставин щодо ігнорування позивачем вимог наказів НПУ, МВС та ДВБ НПУ в частині виконання посадових (функціональних) обов'язків, відповідач надав витяг з протоколу № 11 оперативної наради при начальникові УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України від 06.09.2016 (а.с.86). У вказаному витягу відмічено, що протягом звітного періоду (серпень 2016 року) ОСОБА_1 виконано 2 доручення органів досудового слідства, опрацьовано 3 звернення громадян та 2 матеріали, які надійшли з ДВБ НП України, проведено 1 перевірку територіального органу ГУНП в Запорізькій області, за результатами якої до дисциплінарної відповідальності притягнуто 8 осіб. Нарада відмітила, що протягом звітного періоду ОСОБА_1 фінансовий моніторинг здійснювався на неналежному рівні, аналітична робота по даному напрямку не проводилася. Володіння оперативною обстановкою та фінансовим моніторингом по підрозділах, які знаходяться в його оперативному обслуговуванні, поверхневе.

Ухвалою суду від 22.02.2017 витребувано від відповідача копію посадової інструкції позивача, чи інші документи на підтвердження посадових (функціональних) обов'язків позивача. Однак, відповідач витребуваних документів не надав.

Із заперечень відповідача, наданих документів та пояснень неможливо встановити, вимоги яких наказів НПУ, МВС та ДВБ НПУ позивачем було проігноровано, які посадові (функціональні) обов'язки позивач не виконував чи виконував не на належному рівні.

Крім того, відповідач на підтвердження обставин щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку в частині не збереження інформації з обмеженим доступом, яка стала відомою у зв'язку із виконанням службових обов'язків, надав роздруківки з Інтернет-порталу "ord-ua.com" (а.с.117-123). Зі змісту наданих роздруківок не вбачається, яка саме розміщена на сайті інформація належить до інформації з обмеженим доступом; яка з розміщеної інформації стала відома позивачу у зв'язку із виконанням службових обов'язків (зміст оперативних нарад та плани оперативно-службової діяльності у підрозділі).

З наданих відповідачем роздруківок вбачається, що дописувач на Інтернет - порталі "ord-ua.com" був не один; у висновку службового розслідування не зазначено, яку інформацію розмістив саме позивач.

Водночас відповідач не пояснив, якої реальної шкоди було заподіяно роботі органу, в якому працював позивач; яким чином розміщення інформації призвело до дезорганізації службових відношень в УВБ чи до інших негативних наслідків.

Висновки службового розслідування про те, що інформацію на Інтернет-порталі "ord-ua.com" розмістив саме позивач, ґрунтуються виключно на довідці про результати психофізіологічного дослідження з використанням поліграфа від 05.10.2016.

Відповідно до п.4.3 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів, позапланові скринінгові перевірки проводяться за окремою тематикою тестів у процесі проведення службових розслідувань, при отриманні інформації компрометуючого змісту на працівників ОВС. Орієнтувальна інформація, що отримується в результаті скринінгової перевірки, є підставою зробити додаткову перевірку наданих відомостей про кандидата, здійснити службову перевірку щодо працівників органів внутрішніх справ України (п. 7.2 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів).

Між тим, у даному випадку відсутні будь-які докази проведення додаткової перевірки, за наслідком отримання інформації в ході тестування позивача на поліграфі.

Суд зазначає, що факти, виявлені за результатами дослідження з використанням поліграфа, на які посилається відповідач як на підтвердження розповсюдження позивачем інформації з обмеженим доступом на Інтернет - порталі https://ord-ua.com, підлягають доведенню у встановленому законом порядку, оскільки інформація, описана в довідці від 05.10.2016 (а.с.82-84) носить ймовірнісний результат та рекомендаційний характер.

Водночас, інформація з поліграфа не перевірялася у встановленому порядку. Таким чином, відомості, отримані стосовно позивача в результаті скринінгової перевірки на поліграфі, які за своєю суттю є орієнтувальними та вірогідними й такими, що потребують подальшої належної перевірки, не були перевірені в установленому порядку, що свідчить про недостатню обґрунтованість їх використання як належної підстави для певних висновків.

Крім того, відповідно до п.6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах МВС, особа рядового та начальницького складу (РНС), стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Позивач в судовому засіданні повідомив, що не знав, що щодо нього проводиться службове розслідування, підстави проведення розслідування, з наказом про призначення службового розслідування не був ознайомлений. Відповідачем вказані обставини не спростовані.

Щодо відібрання від позивача письмових пояснень, відповідач зазначає, що відповідно до рапорта старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_5 від 17.10.2016, ОСОБА_1 17.10.2016 в телефонному режимі було запрошено для дачі пояснень, проте позивач в категоричній формі прибути відмовився (а.с.85).

З приводу цього суд зазначає, що відповідно до п. 6.2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах МВС, у разі відмови опитуваної особи надати пояснення виконавець (голова комісії, члени комісії з службового розслідування) в обов'язковому порядку зобов'язаний документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування. У разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта.

Рапорт про відмову позивача надати пояснення складено ОСОБА_5 (а.с.85); згідно наказу про призначення та проведення службового розслідування (а.с.71), проведення службового розслідування доручено начальникові управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області ОСОБА_6 З наданих до матеріалів справи документів не вбачається, що ОСОБА_5 був залучений до проведення службового розслідування та мав повноваження відбирати пояснення від позивача.

Відповідачем до матеріалів справи не надано акта про відмову позивача надати пояснення, необхідність оформлення якого передбачено п. 6.2.2, 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах МВС.

Крім того, з наданих позивачем до матеріалів справи документів вбачається, що позивач в період з 12.10.2016 по 24.10.2016 перебував на лікуванні в кардіологічному відділенні КУ "Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя" (а.с.150), тобто з поважних причин 17.10.2016 не міг надати пояснення.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи, що в ході розгляду справи відповідачем не доведено належними та допустимими доказами обставин щодо ігнорування позивачем вимог наказів НПУ, МВС та ДВБ НПУ в частині виконання посадових (функціональних) обов'язків, а також обставин щодо того, що позивач розголосив інформацію з обмеженим доступом, яка стала відомою у зв'язку із виконанням службових обов'язків, суд вважає вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 377 від 18.11.2016 у частині оголошення догани старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах УВБ в Запорізькій області полковникові поліції ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька