Справа № 806/742/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2017 року Житомир Справа № 806/742/17

Категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Господарчук І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконним рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказав, що перебував на посаді поліцейського Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області. В серпні 2016 проходив атестацію та за висновком Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області було прийнято рішення від 19.08.2016, що він не відповідає займаній посаді. Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 206 о/с від 05.09.2016 позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач не погоджується з прийнятими рішенням та наказом, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирській області заявив клопотання про залишення без розгляду позовної заяви на підставі ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування клопотання зазначив, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, оскільки з оскаржуваними рішенням та наказом був ознайомлений 05.09.2016, про що свідчить його особистий підпис, а з позовом звернувся лише 02.03.2017, тобто майже через шість місяців з моменту, коли останньому стало відомо про порушення свого права.

Позивач та представник позивача заперечували щодо залишення без розгляду позовної заяви та вважають, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин. В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду зазначають, що неодноразово зверталися до відповідача про отримання висновку атестаційної комісії і про відмову надати документи щодо прийняття висновку про невідповідність займаній посаді позивач дізнався тільки в лютому 2017 року.

Представник відповідача - Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку позивача, представника позивача та представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 57 вказаного Закону для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність проводиться атестування поліцейських.

Положеннями п. 28 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 № 1465 передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Із аналізу зазначених правових норм випливає, що висновок Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 19.08.2016 є безумовною підставою для звільнення позивача. Отже, зазначений висновок безпосередньо впливає на права ОСОБА_1, а тому може бути оскаржений до суду.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №11 від 29.09.2016 зазначено, що строк звернення до суду з позовом про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії у разі, якщо до звернення до суду була використана апеляційна процедура в апеляційній атестаційній комісії і при цьому атестована особа отримала за результатами тестування менше 60 балів, починає перебіг з моменту ознайомлення особи з рішенням (висновком) атестаційної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за результатами тестування отримав за тестом загальних навичок - 30 балів із 60, а з професійного тестування - 28 балів із 60. З результатами тестування та з висновком атестаційної комісії ОСОБА_1 ознайомився 05.09.2016, про що свідчить його підпис в атестаційному листі, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.34 зворот).

Крім того, згідно наявної в матеріалах копії розписки позивач з наказом про звільнення був ознайомлений теж 05.09.2016 і в цей же день отримав його витяг (а.с.32).

Дані обставини позивачем в судовому засіданні не заперечувалися, а також при огляді судом оригіналу атестаційного листа та розписки позивач підтвердив справжність свого підпису.

Отже, строк звернення до суду відраховується із дня ознайомлення позивача з висновком атестаційної комісії та ознайомлення і отримання копії наказу, а саме із 05.09.2016.

Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 3 ст. 99 КАС України).

Наведена норма Кодексу, дає підстави для висновку, що законодавцем чітко встановлено строк звернення до суду у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби у один місяць, а також передбачено, що такий строк починає свій перебіг із моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинним процесуальним Законом обмежено право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно правових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В той же час, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Однак, матеріали справи таких доказів не містять.

Фактичні обставини справи свідчать, що позивач подав позовну заяву до Житомирського окружного адміністративного суду 02.03.2017, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті про відправлення кореспонденції до суду (а.с.16).

Разом з тим, як вже зазначалося, в обґрунтування поважності пропущеного строку звернення до суду позивач посилається на те, що йому лише в лютому 2017 року, тобто з моменту отримання листа на запит його представника, стало відомо про відмову відповідача надати документи щодо прийняття висновку про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в поліції. На думку позивача та його представника, відсутність копії атестаційного листа була перешкодою для підготовки та подання позову до суду. При цьому в судовому засіданні позивач пояснив, що будь-яких інших причин, які б перешкоджали звернутися до суду у нього не було.

Суд не погоджується з такими доводами та вважає, що факт звернення позивача і його представника із листами до відповідачів (звертався із заявами та чекав на відповідь) не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки звертаючись із листами, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду у встановлений строк за захистом своїх прав та заявити клопотання про витребування цих доказів судом.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання доводи позивача про те, що він звертався до відповідача із заявою про отримання копії атестаційного листа.

Так, в матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_1 від 06.09.2016 на ім"я ГУНП в Житомирській області про видачу копії послужного списку. Даний список позивач отримав 13.09.2016, про що свідчить його підпис на вказаній заяві (а.с.35).

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача будь-яких інших письмових заяв від ОСОБА_1 не надходило. Дані обставини позивачем не заперечувалися.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що представник позивача ОСОБА_2, який був уповноважений представляти інтереси позивача згідно нотаріально посвідченої довіреності від 19.10.2016, звернувся із заявою до відповідача про надання документів про переатестацію ОСОБА_1 лише 05.01.2017 (а.с.13).

Однак, суд вважає, що некваліфікована допомога представника, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Крім того, безпідставними є твердження позивача про те, що тільки з листів відповідача йому стало зрозуміло про порушення його прав.

Зокрема, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що причина пропуску строку звернення до суду є поважною, оскільки позивач мав об"єктивну можливість у період із 05.09.2016 ( дата ознайомлення з висновком атестаційної комісії та наказом) по 05.10.2016 (останній день для оскарження в судовому порядку висновку атестаційної комісії та наказу) звернутись до суду з позовом.

Однак, до суду із адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 02.03.2017, тобто з пропуском строку звернення до суду, а суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку поважними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 100, 165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконним рішення від 19.08.2016, наказу від 05.09.2016, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали складений 13 квітня 2017 року