Справа № 820/5406/16
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2017 р. м. Київ К/800/4006/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Черпака Ю.К., Швець В.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фермерського господарства "НОСОВСЬКОГО В.П."

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року

у справі № 820/5406/16

за позовом Фермерського господарства "НОСОВСЬКОГО В.П."

до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченка Вадима Віталійовича, третя особа - Липковатівський аграрний коледж

про скасування акту,-

встановив:

Фермерське господарство "НОСОВСЬКОГО В.П.", звернулося до суду з позовом до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченка Вадима Віталійовича, третя особа Липковатівський аграрний коледж, в якому просив скасувати акт державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченка Вадима Віталійовича в межах ВП №50993794 про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду по справі № 631/1638/15-ц.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року позов задоволено. Скасовано акт державного виконавця в межах ВП №50993794 про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду по справі №631/1638/15-ц.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ФГ "НОСОВСЬКОГО В.П.", не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, вбачає за доцільне зазначити про таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі виконавчого листа №631/1638/15-ц від 23.12.2015 року, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченко Вадимом Віталійовичем постановою від 28.04.2016 року відкрито виконавче провадження №50993794.

Стягувачем у ВП №50993794 є Липковатівський аграрний коледж, боржником - Носовський Вадим Пантелеймонович.

У рамках виконавчого провадження ВП №50993794 державним виконавцем Бойченко В.В., складено акт від 03.10.2016 року про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, а саме: земельні ділянки державної власності площею: 19,8804 га; 24,970б га; 26,8032 га; 37,7306 га; 68,5696 га; 73,4332 га; 74,0740 га; 74,6648 га; 77,8913 га; 8і,575і га; 96,0342 га; 102,2585 га; 103,1493 га; 148,2419 га; 184,7273 га; 186,9442 га, які розташовані на території Бірківської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення суб'єктом владних повноважень порушено принцип обґрунтованості, а саме не з'ясовано перебування майна, вилученого на підставі рішення суду, у боржника, чим порушено права особи, яка не є стороною виконавчого провадження.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, апеляційний суд вказав, що при оскарженні акту держвиконавця про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду складеного під час виконавчого провадження, належною особою, що може бути відповідачем по справі, є саме відповідний орган, а не сам держвиконавець. Звертаючись з позовом до суду, позивач помилково визначив, як належного відповідача, саме Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченка В.В.

При цьому, колегія суддів зазначила, що надання правової оцінки щодо законності або протиправності акту державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченка В.В. в межах виконавчого провадження ВП №50993794 про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду по справі № 631/1638/15-ц, в даному випадку правових підстав не має, з огляду на можливість звернення позивача із адміністративним позовом до належної особи, як суб'єкта владних повноважень. Тобто, у спірних правовідносинах позов заявлено до неналежної сторони.

Колегія суддів вказує на помилковість зазначених висновків суду першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня і 01 грудня 2015 року (№№ 21-278а15, 21-3404а15 відповідно).

За правилами статті 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК).

Оскільки у справі, що розглядається, позивач звернувся з позовом до суду про скасування акту від 03.10.2016 року, складеного у рамках виконавчого провадження ВП №50993794 державним виконавцем Бойченко В.В., відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області, то така справа має розглядатися цим судом за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 4 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

З урахуванням зазначеного та керуючись статтями 157, 2201, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Фермерського господарства "НОСОВСЬКОГО В.П." задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Фермерського господарства "НОСОВСЬКОГО В.П." до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бойченка Вадима Віталійовича, третя особа - Липковатівський аграрний коледж про скасування акту - закрити.

Роз'яснити позивачу про право звернення за вирішенням даного спору до суду загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді Ю.К. Черпак

В.В. Швець