Справа № 818/2660/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ К/800/7828/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Донця О.Є.,

Мороза В.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс-Україна»

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року

у справі № 818/2660/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Косівщинська»

до Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області,

треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс-Україна»,

про визнання протиправною та скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Косівщинська» звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс-Україна», про визнання протиправними та скасування державних реєстрацій договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_2 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), ОСОБА_3 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), ОСОБА_4 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3), ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4), ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5), ОСОБА_7 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6), ОСОБА_8 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7), ОСОБА_9 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8), ОСОБА_10 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9) та ТОВ «Авіс-Україна».

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Авіс-Україна» та ОСОБА_2 від 10 листопада 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1; ОСОБА_3 від 10 листопада 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2; ОСОБА_4 від 23 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3; ОСОБА_5 від 15 січня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4; ОСОБА_6 від 10 листопада 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_10; ОСОБА_7 від 10 листопада 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6; ОСОБА_8 від 28 січня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7; ОСОБА_9 від 25 жовтня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_11; ОСОБА_10 від 03 січня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «Авіс-Україна» звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів та прийняти нове рішення - про відмову у позові. Доводи касаційної скарги мотивовані правомірністю дій державного кадастрового реєстратора щодо здійснення спірних реєстрацій договорів оренди.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ТОВ Агрофірма «Косівщинська» просило залишити таку без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами установлено, що між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянами (третіми особами у справі) укладені договори оренди земельних ділянок, які зареєстровані у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», а саме:

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) від 04 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянкою ОСОБА_2 та зареєстрований 11 грудня 2006 року за №84. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 15 листопада 2010 року за №73;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) від 04 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянином ОСОБА_3 та зареєстрований 11 грудня 2006 року за №83. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 28 грудня 2010 року за № 52;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3) від 08 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянином ОСОБА_4 та зареєстрований 13 вересня 2006 року за № 02. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 11 жовтня 2010 року за № 18;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4) від 05 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянином ОСОБА_5 та зареєстрований 11 грудня 2006 року за № 94. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 04 жовтня 2010 року за № 87;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5) від 05 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянкою ОСОБА_6 та зареєстрований 18 грудня 2006 року за №26. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 08 жовтня 2010 року за № 11;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6) від 06 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянкою ОСОБА_7 та зареєстрований 18 грудня 2006 року за №28. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 12 листопада 2010 року за № 52;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7) від 04 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянкою ОСОБА_8 та зареєстрований 18 грудня 2006 року за №06. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 12 листопада 2010 року за № 56;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8) від 20 січня 2006 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянкою ОСОБА_9 та зареєстрований 21 грудня 2006 року за №19. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 08 жовтня 2010 року за № 88;

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9) від 04 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма «Косівщинська» та громадянином ОСОБА_10 та зареєстрований 18 грудня 2006 року за №02. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 30 грудня 2010 року за № 26.

На час розгляду справи у суді першої інстанції вказані договори є чинними, а їх реєстрація не скасована.

Також судами установлено, що згодом протягом 2010 - 2012 років зазначені громадяни уклали договори оренди тих же земельних ділянок з ТОВ «Авіс-Україна». Всі указані договори оренди, укладені між третіми особами, були зареєстровані відповідачем у грудні 2012 року.

Вважаючи таку реєстрацію протиправною, ТОВ Агрофірма «Косівщинська» звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених між громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ТОВ «Авіс-Україна».

Суд касаційної інстанції погоджується зі вказаним обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій і виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр).

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 9 цього Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п. 8-1 ч. 2 ст. 9 цього Закону (яким доповнено ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV згідно із Законом України від 04 липня 2012 року № 5037-VI, що набрав чинності з 08 серпня 2012 року) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Як установили суди першої та апеляційної інстанцій, договори оренди земельних ділянок, укладених між позивачем та громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, на час здійснення відповідачем у справі оспорюваних реєстраційних записів були чинними та належним чином зареєстрованими. Цей факт унеможливлює здійснення державної реєстрації права користування ТОВ «Авіс-Україна» на спірні земельні ділянки до закінчення строку дії зазначених договорів оренди.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі № 21-760а15.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку щодо протиправності реєстрації відповідачем у грудні 2012 року договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ТОВ «Авіс-Україна», і наявності підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс-Україна» відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: