Справа № 823/126/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року справа № 823/126/17

12 год. 20 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд колегіально у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

суддів: Каліновської А.В., Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

24.01.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови Управління Державної служби з безпеки на транспорті у Черкаській області від 06.12.2016 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

Ухвалою суду від 02.11.2016 здійснено заміну первісного відповідача на Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - відповідач).

Позов мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийняте за відсутності складу правопорушення. Позивач наголошував, що під час здійснення нерегулярних пасажирських перевезень водій мав оформлену індивідуальну контрольну книжку водія, що виключає необхідність встановлення тахографа та отримання протоколу його повірки Тому, просив задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що за наслідками рейдової перевірки позивача під час перевезення пасажирів виявлено відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа, за що нормами чинного законодавства передбачено застосування адміністративно-господарського штрафу. Представник відповідача наголошував, що записи у наданій позивачем індивідуальній контрольній книжці водія щодо графіку руху та часу відпочинку є сумнівними з огляду на необхідність дотримання швидкісного режиму руху. Тому, просив відмовити у задоволенні позову.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак у звязку з прибуттям не всіх осіб, що беруть участь у справі, суд дійшов висновку продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та на підставі ч.1 ст.41 КАС України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази у справі, надавши їм оцінку з точки зору достовірності, належності, допустимості та повноти, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Позивач є фізичною особою-підприємцем з 10.06.2003 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Суд встановив, що службові особи Управління Укртрансбезпеки у Харківській області 07.10.2016 о 13 год. 10 хв. здійснили рейдову перевірку позивача на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що склали акт від 07.10.2016. В ньому зафіксовано, що позивач за допомогою водія ОСОБА_2 надає послуги з перевезення пасажирів на маршруті Черкаси Харків на автомобілі марки VOLKSWAGEN, днз СА0007АА без оформлення протоколу адаптації пристрою тахограф або індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено ст.39 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІІІ Про автомобільний транспорт (далі - Закон №2344-ІІІ), Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Мінтрансзв'язку України від 07 червня 2010 року №340 (далі Положення №340), Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385).

На підставі вказаного акту 06.12.2016 Управління Державної служби з безпеки на транспорті у Черкаській області прийняло оскаржуване рішення №СА023141, яким застосувало до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00грн.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом №2344-III Про автомобільний транспорт.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для нерегулярних пасажирських перевезень відповідно до абз.3 ч.2 вказаної статті Закону для водія автобуса є: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Ст.6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, у п. 1 якого встановлено, що він визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Пунктом 15 наведеного Порядку визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України "Про автомобільний транспорт"; наявність у документах водія відмітки про проходження ним медичного огляду та проведення перевірки технічного стану транспортного засобу перед виїздом на маршрут; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а в разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв в разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Так, згідно з п.6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

З аналізу наведених норм вбачається, що під час здійснення пасажирських перевезень транспортний засіб має бути обладнаний діючим та повіреним тахографом, а у разі його відсутності водій має вести індивідуальну контрольну книжку.

Отже, законодавцем передбачено альтернативні способи обліку робочого часу та часу відпочинку водія.

Суд звернув увагу, що під час перевезення пасажирів 07.10.2016 автомобілем VOLKSWAGEN, днз СА0007АА водій вів індивідуальну контрольну книжку, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.11-13), з якої вбачається здійснення 07.10.2016 вищевказаним транспортним засобом рейсу Черкаси Харків, протяжністю 420 км.

Посилання представника відповідача на відсутність у позивача інформаційного листа на 07.10.2016 та можливі порушення Правил дорожнього руху під час здійснення вищевказаного рейсу не стосуються предмету цього спору.

Абз.2 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши наведені норми суд дійшов висновку, що санкції до автомобільних перевізників застосовуються у разі неоформлення документів, передбачених законодавством.

Суд звернув увагу, що адміністративно-господарські санкції згідно з оскаржуваним рішенням застосовані до позивача саме за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених ст.39 Закону №2344-ІІІ. Однак суд встановив наявність у позивача, як автомобільного перевізника, який здійснює нерегулярні пасажирські перевезення, належним чином оформленої та заповненої індивідуальної контрольної книжки водія транспортного засобу ОСОБА_3, який керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN, днз СА0007АА.

Тому, враховуючи, що санкція в абз.2 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ передбачає застосування штрафу за відсутність оформлення документів, передбачених законодавством, які наявні у позивача, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір на виконання ст.94 КАС України поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 11, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної служби з безпеки на транспорті у Черкаській області від 06.12.2016 №СА023141 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір за подання позову в розмірі 640,00грн (шістсот сорок гривень).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити сторонам.

Головуючий суддя В.П. Тимошенко

Суддя А.В. Каліновська

Суддя О.А. Рідзель