Справа № 2-а-1065/10
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-1065/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.12.2010м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді: Новака Ю.Д.,

при секретарі: Томілович Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС Кобеляцької роти державної автомобільної інспекції прапорщика ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС Кобеляцької роти державної автомобільної інспекції прапорщика ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 року про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач просить скасувати постанову серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою ІДПС Кобеляцької роти ДПС УДАІ ГУМВС України прапорщика ОСОБА_3, серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 року, на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у розмірі 255 грн. Відповідно до данної постанови 7 вересня 2010 року позивач керував автомобілем не виконав вимогу суцільної лінії розмітки та скоїв адміністративене правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дана ситуація склалась на кінцевій ділянці проїзної частини по вул. Жовтнева в м. Полтава. Із зазначеною постановою позивач не згоден, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є незаконною, під час винесення не дотримано вимог ст.ст. 33, 245, 268, 270, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правпоорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не було зясовано і доведено обставини, які свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законодавством України передбачено адміністративну відпаовідальність.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Полтавській області в судове засідання не зявивсь не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідач Інспектор ДПС Кобеляцької роти ДАІ в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що постановою ІДПС Кобеляцької роти ДПС УДАІ ГУМВС України прапорщика ОСОБА_3 серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у розмірі 255 грн., за те, що він 7 вересня 2010 року о 8 год. 45 хв. в м. Полтава по вул. Жовтневій керуючи в автомобілем не виконав вимогу суцільної лінії розмітки.

Відповідно до п.п 1.1 п. 34 ПДР (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи те, що ситуація склалась на кільцевій частині вул. Жовтнева, де транспорт рухається в однобічному порядку, даною суцільною лінією з лівого боку позначено край проїзної частини, суміжний з узбіччя. Тобто правопорушення з боку позивача не було.

Пленум Верховного Суду України Постановою №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності (п.24).

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06)

В силу положень ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАСУ, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 відносно останнього є незаконною. Крім того, в протоколі про вчинення адмінправопорушення не зазначено свідків даної події, відсутні будь які фото або відео докази фіксації даної події.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 6-14, 70, 71, 128, 138, 159-163, 167, 186, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 280, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС Кобеляцької роти державної автомобільної інспекції прапорщика ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови серії ВІ № 186999 від 7 вересня 2010 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ВІ № 186999 від 07 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ДПС Кобеляцької роти ДАІ прапорщиком ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, відповідно до п. ст.. 247 КУпАП у завязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4