Справа № 428/10257/16-а
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/65/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи позов тим, що 09.09.2016р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №034981 за порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме п.15.9 п.п. «г», а саме керуючи т/з Opel Omega , д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку біля знаку 5.35 (менш 10 метрів) по пр. Гвардійський, 28б м. Сєвєродонецьк Луганської області. Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач не дослідивши повно і обєктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача ОСОБА_1 та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 був позбавлений обєктивного та всебічного розгляду справи. Крім того, ПДР України передбачені дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2, вказаний у оскаржуваній постанові дорожній знак відсутній у ПДР, заміряти відстань від автомобіля до пішохідного переходу (зебри) відповідач відмовився. Тому, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядового поліції ОСОБА_2 від 09.09.2016р. серії АР №034981 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн..

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснив, що в його діях не було складу адміністративного правопорушення. Відповідачем не доведено факту зупинки належному йому автомобілю ближче 10м. до пішохідного переходу , який позначений розміткою. Крім того, на даному пішохідному переході наявна дорожня розмітка, а тому необхідно керуватися нею, а не дорожнім знаком.

Відповідач інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядовий поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав прохання розглядати справу за його відсутності та залишити адміністративний позов без задоволення, оскільки 09.09.2016р. під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку, приблизно о 10-50год. ним було встановлено порушення вимог п. 15.9 (г) ПДР України ( а саме зупинка біля дорожнього знаку 5.35 (пішохідний перехід) ближче 10м.) водієм транспортного засобу марки Opel Omega, д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1 по вул. пр. Гвардійському, 28б м. Сєвєродонецька Луганської області. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 ним було поцікавлено чому він порушує ПДР, на що останній пояснив, що перепаркує свій автомобіль в інше місце. До того ж з відеозапису вбачається, що належний ОСОБА_1 автомобіль дійсно порушує вимоги п.15.9 (г) ПДР України, а тому ним було прийнято рішення про складання постанови про адміністративне правопорушення. Оскільки оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог чинного законодавства України, то підстави для її скасування відсутні.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, а сторонами не оспорюється , що інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядовим поліції ОСОБА_2 постановою серії АР №034981 від 09.09.2016р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, до позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн., оскільки ним приблизно о 10-50год. було встановлено порушення вимог п.15.9 (г) ПДР України, а саме керуючи т/з Opel Omega, д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку біля знаку 5.35 (менш 10 метрів) по пр. Гвардійський, 28б м. Сєвєродонецьк Луганської області.

З відеозапису файлів, записаних на dvd-r диску Verbatim, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.18) та відтворених у судовому засіданні суду першої інстанції, судом встановлено, що з фото файлів формату jpeg «», «», «» вбачається, що 09.09.2016р. об 11-02год. інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядовим поліції ОСОБА_2 було встановлено порушення вимог п.15.9 (г) ПДР України, а саме т/з Opel Omega, д.н. НОМЕР_1, був припаркований біля знаку 5.35.1 (менш 10 метрів, а саме задні двері автомобілю знаходились навпроти дорожнього знаку) по пр. Гвардійський, 28б м. Сєвєродонецьк Луганської області. Зазначені обставини також відображені на відеофайлі «».

На підставі встановлених обставин суд вбачає, що ОСОБА_2 мав право для застосування поліцейських заходів, передбачених ст.30 ЗУ «Про Національну поліцію», одним яких є реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суд критично відноситься до обґрунтування позову позивачем ОСОБА_1 стосовно складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці вчинення правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача, закріплених у ст.ст. 268, 271 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Згідно п.15.9 (г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Пунктом 5 «Інформаційно-вказівні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено дорожній знак 5.35.1-5.35.2 "Пішохідний перехід". Знак 5.35.1 встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу.

Положеннями статті 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил користування засобами транспорту, у т.ч. передбачених ч. 1-3 ст. 122 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З викладеного вбачається, що до компетенції Національної поліції віднесено розгляд справ, передбачених ч.1 ст.122 КпАП України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015р. № 1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція №1395), згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ч.4 ст.258КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містяться у р. III Інструкціі №1395, згідно до п. 2 якого постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП та позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями статей 307, 308, а також правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, правом, порядком та строками оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП, про що в постанові міститься його підпис.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст.11 КАС України, сторона має спростувати доводи субєкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Позивачем ОСОБА_1 належним та допустимих доказів правильності у відповідності до вимог ПДР паркування належного йому транспортного засобу суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КпАП України, а тому правомірно було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Повноваження поліції визначені у розділі IV Закону України «Про національну поліцію», згідно ст. 23 якого, поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Наведені норми є спеціальними у спірних правовідносинах, а тому обставини, викладені позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування свого адміністративного позову не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьк-Лисичанськ-Рубіжне рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови від 09.09.2016р. серії АР №034981 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн., залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Суддя