Справа № 448/1466/16-а,2-а/448/103/16
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року № 876/226/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 13 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1890/20918/16 від 01.06.2016 року про визнання її винною у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 МК України, і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткований мінімумів доходів громадян, а саме на суму 8500 грн.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги поважні причини пропущення строку звернення до суду з позовом. Зокрема суд не врахував, що про оскаржену постанову відповідача №1890/20918/16 від 01.06.2016 року їй стало відомо лише в жовтні 2016 року, коли отримала повідомлення з виконавчої служби із копією постанови від 27.09.2016 року про стягнення штрафу у розмірі 8500 грн.

Покликання суду на те, що оскаржену постанову вона отримала 07.06.2016 року не може бути підставою до залишення позову без розгляду у звязку із пропущенням строку звернення до суду, оскільки цій постанові вона не надала належної уваги, її не читала. Тому про строки оскарження постанови їй нічого відомо не було, фактично вона не знала і не могла знати про порушення своїх прав саме з 07.06.2016 року.

Разом із тим, позивач зазначає, що строк на оскарження постанови відповідача нею пропущено з поважної причини, оскільки була вимушена доглядати і піклуватися про хвору матір ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка хворіє на цукровий діабет, не може самостійно пересуватися, потребує постійного стороннього допомоги, догляду та лікування

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримали вимоги апеляційної скарги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою заступника начальника митниці начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Львівської митниці ДФС, ОСОБА_5 у справі про порушення митних правил №1890/20918/16 від 01.06.2016 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та піддана стягненню у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн (а.с. 7-8).

Копію вказаної постанови ОСОБА_1 особисто отримала 07.06.2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34).

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила строк звернення до адміністративного суду та не навела поважних причин такого пропуску.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є правильними.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 529 МК України встановлено, що скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суд першої інстанції вірно встановив, що оскаржена постанова винесена 01.06.2016 року у відсутності позивачки ОСОБА_1, яку вона отримала 07.06.2016 року. Десятиденний термін на оскарження даної постанови закінчився 17.06.2016 року, а фактично позов подано до суду лише 03.11.2016 року.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що, отримавши оскаржувану постанову, вона її не читала, бо не придала їй уваги, оскільки зазначене в жодному разі не може визнаватися поважною причиною пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою. Крім того, суд критично оцінює посилання апелянта на хворобу матері як причину пропуску такого строку, оскільки період пропущеного строку є значним (з 17.06.2016 року по 03.11.2016 року) та значно перевищує строк, встановлений законодавцем для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що існували певні об'єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду у встановлений ст.289 КУпАП строк, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст.100 КАС України.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 13 грудня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 448/1466/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_6

Ухвала в повному обсязі складена 10 квітня 2017 року.