Справа № 813/2352/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р. Справа № 876/6959/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" до Головного управління Держпраці у Львівській області, Начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О.О. про визнання протиправною і скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА :

Приватне акціонерне товариство "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" 11.07.2016 року звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, Начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О. О. про визнання протиправною і скасування постанови начальника головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О. О. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.06.2016 року № 3-0141 у розмірі 58000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 червня 2016 року на ПАТ "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" накладено штраф у розмірі 58000 гривень за порушення вимог трудового законодавства, зокрема на підприємстві не дотримано розмір мінімальної заробітної плати, оскільки за період з 01.09.2015 року по 01.01.2016 року чотирьом працюючим працівникам виплачувалась заробітна плата в розмірі 1218 грн. замість 1378 грн., а також працівникам не проводилась оплата за роботу в нічний час та оплата у подвійному розмірі за роботу у святкові і неробочі дні. Зазначає, що виявлені порушення вимог трудового законодавства, були ліквідовані підприємством ще до проведення перевірки. Посилається на абз.1 п.3 Прикінцевих положень Закону України 71-VІІІ згідно якого встановлено обмеження перевірок контролюючими органами суб'єктів господарювання на 2015 та 2016 роки. Вважає дії Головного управління Держпраці у Львівській області в особі Начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О. О. протиправними, а постанову від 14.06.2016 року № 3-0141 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 року в задоволенні позовної заяви - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що виявлені порушення вимог трудового законодавства, були ліквідовані підприємством ще до проведення перевірки. Посилається на абз.1 п.3 Прикінцевих положень Закону України 71-VІІІ згідно якого встановлено обмеження перевірок контролюючими органами суб'єктів господарювання на 2015 та 2016 роки. Вважає дії Головного управління Держпраці у Львівській області в особі Начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О. О. протиправними, а постанову від 14.06.2016 року № 3-0141 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України "Про оплату праці" та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб.

Відповідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про оплату праці " мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Статтею 107 Кодексу законів про працю України передбачено, що робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

Згідно статті 108 Кодексу законів про працю України робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Відповідно до статті 256 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом не беруться до уваги пояснення позивача про те, що виявлені порушення законодавства про працю були усунуті ще до початку проведення перевірки, оскільки матеріалами справи підтверджується, що порушення трудового законодавства, виявлено під час проведення перевірки.

Щодо покликання представника позивача на порушення ГУ Держпраці у Львівській області абз.1 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, в зв'язку з чим у відповідача були відсутні будь-які підстави для проведення планових/позапланових перевірок, суд зазначає наступне. З цього приводу суд зазначає, що положення даного Закону не поширюються на проведення перевірок з дотримання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Суд звертає увагу позивача на те, що вказаним Законом вносяться зміни до Податкового кодексу України і стосується він суспільних відносин у сфері справляння податків, зборів та інших загальнообов'язкових платежів. Це, крім іншого, випливає, із назви самого Закону. Контролюючими органами, у відповідності до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, є органи доходів і зборів, відтак, дія вказаного Закону поширюється лише на них, і немає жодного відношення до ГУ Держпраці України у Львівській області.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.03.2016 року № 3055/08-24, працівникам Приватного акціонерного товариства "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" нарахована заробітна плата, нижча від встановленого законодавством мінімуму. На проведення позапланової перевірки Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано направлення від 16.05.2016 року № 569 про проведення перевірки Приватного акціонерного товариства "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль". Таким чином, Головним управлінням Держпраці у Львівській області проведено перевірку позивача з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного страхування за результатами якого складено акт перевірки від 27.05.2016 року.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що позивачем за період з 01.09.2015 року по 01.01.2016 року чотирьом працюючим працівникам виплачувалась заробітна плата з недотриманням розміру мінімальної заробітної плати., а також працівникам у період за 2015-2016 роки не проводилась оплата за роботу в нічний час та оплата у подвійному розмірі за роботу у святкові і неробочі дні.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено постанову про накладення штрафу № 3-0141 від 14.06.2016 року , згідно якої встановлено порушення вимог: - ч.ч.1,2, 4 ст. 95 КЗпП України, ч.ч.1,2 ст.3 Закону України "Про оплату праці " - на підприємстві не дотримано розмір мінімальної заробітної плати який з 01.09.2015 становив 1378 грн. перед 4 працівниками, - порушення вимог ст.108 КЗпП України - оплата за роботу в нічний час 4 працівникам не проводиться у підвищеному розмірі не нижче 20 % тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час, - порушення вимог ст..107 КЗпП України - оплата за роботу у святкові і неробочі дні 4 працівникам не проводиться у подвійному розмірі.

Постановою Головного управління Держпраці у Львівській області № 3-0141 від 14.06.2016 року на підставі підпункту 54 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 та на підставі абзацу 4 частини 2 статті 256 Кодексу законів про працю України накладено на ПАТ "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" штраф у розмірі 58000 грн. Оцінюючи встановлені обставини та доводи відповідача, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Повноваження та основні завдання ГУ Держпраці у Львівській області визначені у Положенні про територіальні органи Державної служби України з питань праці затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України № 340 від 27.03.2015 року.

Так, згідно п.п. 5 п. 6 вказаного Положення, управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Перевірки проводяться у відповідності до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року.

Згідно п. п. 2-4 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до Критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року №1059.

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів. Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Пунктом 7 вказаного вище Порядку передбачено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України "Про оплату праці" та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб.

Відповідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про оплату праці " мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Статтею 107 Кодексу законів про працю України передбачено, що робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

Згідно статті 108 Кодексу законів про працю України робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Відповідно до статті 256 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Судом не беруться до уваги пояснення позивача про те, що виявлені порушення законодавства про працю були усунуті ще до початку проведення перевірки, оскільки матеріалами справи підтверджується, що порушення трудового законодавства виявлено під час проведення перевірки.

Щодо покликання представника позивача на порушення ГУ Держпраці у Львівській області абз.1 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, в зв'язку з чим у відповідача були відсутні будь-які підстави для проведення планових/позапланових перевірок, суд зазначає наступне.

З цього приводу суд зазначає, що положення даного Закону не поширюються на проведення перевірок з дотримання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Суд звертає увагу позивача на те, що вказаним Законом вносяться зміни до Податкового кодексу України і стосується він суспільних відносин у сфері справляння податків, зборів та інших загальнообов'язкових платежів. Це, крім іншого, випливає, із назви самого Закону.

Контролюючими органами, у відповідності до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, є органи доходів і зборів, відтак, дія вказаного Закону поширюється лише на них, і немає жодного відношення до ГУ Держпраці України у Львівській області.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 18.02.2016 року у справі № К/800/52116/15. А відтак, на відповідача не розповсюджуються вимоги щодо обмеження перевірок, передбачених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що покликання позивача на незаконність проведення перевірки, а відтак, і на незаконність винесеної за наслідками її проведення постанови про накладення штрафу, є безпідставними та необґрунтованими.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наслідком розгляду справи суд погоджується з представником відповідача про те, що позапланова перевірка проводилася службовими особами ГУ Держпраці у Львівській правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з урахуванням всіх обставин. Відтак, у суду відсутні підстави для скасування постанови від 14.06.2016 року № 3-0141, якою за встановлені порушення законодавства про працю на ПАТ "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль" накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 58000 гривень.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Перемишлянський приладобудівний завод "Модуль"- залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 року у справі № 813/2352/16 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар