Справа № 826/11260/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача Гевко А.В.,

представника відповідача Поберецького С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про скасування картки відмови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Енергетичної митниці ДФС, у якому просив: скасування картки відмови у прийнятті митної декларації №903070000/2016/00034 від 13 липня 2016 року; зобов'язати Енергетичну митницю ДФС здійснити митне оформлення товару "Паливо для реактивних двигунів JET А-1 виробництва АО "Орлен Летува", Литовська Республіка" згідно з даними митної декларації №ІМ 40 ТН 903070000/2016/002126 від 07 червня 2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача. При цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно встановив, що ПП "Окко-Бізнес Контракт" з метою митного оформлення товару "Паливо для реактивних двигунів JET A-1 виробництва АО "Орлен Летува", Литовська Республіка" подано митну декларацію від 07.06.2016 №ІМ 40 ТН 903070000/2016/002126 (тимчасова МД №903070000/2016/002134).

У графі 31 вказаної МД, у відповідності із паспортом якості №116078 від 31 травня 2016 року, позивачем зазначено, що при температурі 15°С густина палива становить 799,1 кг/м3.

Проте, відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 16.06.2016 № 112, складеного за результатами проведеного у порядку ст. 356 Митного кодексу України (далі за текстом - МК України) дослідження, встановлено, що при температурі 15°С густина палива становить 798 кг/м3.

13.07.2016 м/п "Сарни-енергетичний" складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 903070000/2016/00034, згідно з якою митне оформлення не може бути завершене у зв'язку з відмінністю даних графи 31 МД із отриманим висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №112 від 16 червня 2016 року.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що розбіжність між даними густини палива при температурі 15°С, визначеними паспортом якості заводу-виробника, а також висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, становить 1,1 кг/м3 і є допустимою згідно з ДСТУ EN ISO 3675:2012. Також суд врахував висновки призначеної у справі фізико-хімічної експертизи, якими підтвердилася достовірність показника густини палива, відображеного ПП "Окко-Бізнес Контракт" у митній декларації. З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної картки відмови.

Апелянт в обґрунтування доводів своєї скарги посилається на те, що протокол випробовувань від 05.09.2016 № 345/16КР, отриманий в результаті проведення призначеної судом фізико-хімічної експертизи, є неналежним доказом у справі і не може підміняти висновку експерта, оскільки не відповідає вимогам статті 82 КАС.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок Окружного адміністративного суду міста Києва про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з частиною 6 статті 264 МК України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до частини 1 статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Спірні правовідносини обумовлені розбіжністю у показниках густини палива, щодо якого здійснювалося митне оформлення, зокрема позивачем у графі 31 поданої ним митної декларації вказано, що при температурі 15°С густина палива становить 799,1 кг/м3, при цьому декларант керувався даними паспорту якості палива від 31.05.2016 №116078, в той час як відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 16.06.2016 № 112 при температурі 15°С густина цього палива становить 798 кг/м3.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що розбіжність між задекларованими позивачем даними щодо густини палива при температурі 15°С та даними експертної установи ДФС становить 1,1 кг/м3.

Наказом Мінекономрозвитку України від 28 травня 2012 року №633 в Україні із 01 вересня 2012 року введено у дію національний стандарт ДСТУ EN ISO 3675:2012 "Нафта сира та нафтопродукти рідкі. Метод визначення густини ареометром", що є ідентичним (IDT) європейському стандарту EN ISO 3675:1998.

Вказаний ДСТУ було використано експертною установою ДФС під час проведення дослідження палива.

Відповідно до п. 3.1 вище вказаного ДСТУ, густина - це відношення маси речовини до її об'єму, виражене в кілограмах на кубічний метр чи в грамах на кубічний сантиметр за температури 15°С і тиску 101,325 кПа.

Як випливає зі змісту розділу 13 "Точність" ДСТУ EN ISO 3675:2012, різниця між двома окремими результатами випробування (у даному випадку - заводу-виробника та Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС) для прозорих рідин не повинна перевищувати 1,2 кг/м3 (0,0012 г/см3).

Отже, з огляду на те, що розбіжність між даними густини палива при температурі 15°С, визначеними паспортом якості заводу-виробника №116078 від 31.05.2016, які позивачем було відображено у графі 31 його МД та висновком експертної установи ДФС №112 від 16.06.2016 становить 1,1 кг/м3, то така розбіжність знаходиться у межах допустимої похибки вимірювання (1,2 кг/м3), що передбачено ДСТУ EN ISO 3675:2012.

Окремо колегія суддів звертає увагу також на ту обставину, що у висновку експертної установи ДФС від 16.06.2016 прямо зазначено про те, що отримані результати лабораторних досліджень проби за визначеними показниками не суперечать опису товару зазначеному у графі 31 митної декларації від 07.06.2016 №903070000/2016/002126 (а.с. 27).

За таких обставин під час вирішення спору встановлено, що ПП "Окко-Бізнес Контракт" у графі 31 його митної декларації №ІМ 40 ТН 903070000/2016/002126 від 07.06.2016 було відображено достовірні дані, що, з урахуванням допустимості зазначеного показника розбіжності густини палива, підтверджено і експертною установою ДФС.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність прийнятої митним органом картки відмови та наявність у зв'язку із цим правових підстав для задоволення позову.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що протокол випробовувань від 05.09.2016 № 345/16КР, складений за результатами призначеної судом у справі фізико-хімічної, є неналежним доказом у справі і не може підміняти висновку експерта, оскільки не відповідає вимогам статті 82 КАС. Зокрема у апелянта викликає сумнів наявність у зазначеної експертної установи необхідних документів та обладнання для проведення експертиз. Крім того, відповідач зазначив про непопередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З цього приводу колегія суддів вважає необхідним зазначити, що під час вирішення справи обставини відображення ПП "Окко-Бізнес Контракт" у графі 31 його митної декларації правдивих відомостей підтверджуються й іншими доказами, в тому числі з огляду на висновок експертної установи ДФС, в якому не зазначено будь-яких порушень з боку позивача. У зв'язку з цим, наведені апелянтом доводи щодо неналежності такого доказу, як протоколу випробовувань, у жодній мірі не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, а тому судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги.

Враховуючи те, що під час вирішення спору встановлено протиправність рішення відповідача, яким він відмовив у здійсненні митного оформлення товару, то, на думку колегії суддів дієвим способом захисту порушеного права є зобов'язання відповідача здійснити митне оформлення товару. Наразі у відповідача відсутні підстави для прийняття іншого рішення. Вказаний спосіб відновлення порушеного права відповідає основному завданню адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, та застосовано судом в межах наданих йому повноважень, визначених ст. 162 КАС України

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про скасування картки відмови та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 11 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.