Справа № 451/1566/16-а
Суддя: Крет А. І.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

07 квітня 2017 рокуСправа №451/1566/16-а
Провадження № 2-а/451/8/17

м.Радехів

Колегія суддів Радехівського районного суду Львівської області

в складі: головуючого-судді Крет А.І.

суддів Семенишин О.З. та Мулявка О.В.

при секретарі Загайській І.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радехів адміністративний позов ОСОБА_1 до Радехівської районної ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Радехівської районної ради Львівської області з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 грудня 2016 року було прийнято рішення Радехівської районної ради Львівської області ІX сесії VIІ скликання №126 «Про прийняття заяви голови Радехівської районної ради ОСОБА_1 до відома». Зазначає, що дане рішення прийняте з порушенням регламенту відповідача, оскільки при підрахунку голосів були враховані голоси депутатів, які не були зареєстровані для участі у сесії ради. А також, що питання про прийняття до відома заяви позивача не було попередньо внесено до порядку денного, а рішення про внесення змін до порядку денного шляхом включення до нього даного питання відповідачем не приймалося.

Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Радехівської районної ради Львівської області ІX сесії VIІ скликання № 126 від 08 грудня 2016 року «Про прийняття заяви голови Радехівської районної ради ОСОБА_1 до відома».

Судом своєю ухвалою у даній справі було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали повністю з підстав, що у ньому викладені. В додаткових поясненнях доповнили підстави заявленого позову іншими мотивами протиправності рішення відповідача. А саме, що позивачем було зроблено заяву у неналежній усній формі, а також, що позивачем таку заяву було зроблено під тиском.

Представник відповідача в судовому засіданні вирішення позову у даній справі поклала на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а також її представник проти адміністративного позову заперечили з підстав, викладених в запереченнях та просили відмовити в задоволенні позову у даній справі.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, їх представників, свідків, дослідивши письмові та інші докази на предмет їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заявлений у даній справі адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами та іншими учасниками процесу, що позивач станом на 08 грудня 2016 року обіймала посаду голови Радехівської районної ради Львівської області.

Судом також встановлено, що 08 грудня 2016 року відбулося третє пленарне засідання ІX сесії VIІ скликання Радехівської районної ради Львівської області.

Як вбачається з копії протоколу такої сесії позивачем було зроблено заяву про складення повноважень голови Радехівської районної ради Львівської області, подання якої вмотивовано шантажем з боку депутатів окремої фракції ради про заблокування бюджетного процесу у випадку відсутності зміни керівництва ради.

За результатами даної заяви позивача відповідачем 08 грудня 2016 року було прийнято рішення № 126 «Про прийняття заяви до відома». Даним рішенням було вирішено заяву голови Радехівської районної ради Львівської області ОСОБА_1 взяти до відома.

Відповідно до ч.5 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР повноваження голови районної, обласної, районної у місті ради також вважаються достроково припиненими без припинення повноважень депутата ради в разі звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови ради. Зазначені повноваження голови районної, обласної, районної у місті ради припиняються, а відповідна особа звільняється з посади голови ради з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт.

Згідно п.1 ч.1 ст.77 регламенту Радехівської районної ради VII скликання, затвердженого рішенням І сесії Радехівської районної ради від 10 грудня 2015 року повноваження голови районної ради вважаються достроково припиненими у разі: його звернення з заявою до ради про складення ним повноважень голови.

Судом досліджено копію списку реєстрації депутатів Радехівської районної ради, які взяли участь у роботі ІX сесії VIІ скликання (третє пленарне засідання) від 08 грудня 2016 року. З даного документу вбачається відсутність у відповідній графі в тому числі підписів наступних депутатів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.22).

Судом встановлено і не заперечується сторонами та третьою особою, що вищезазначені депутати брали участь у голосуванні щодо прийняття рішення про взяття заяви голови Радехівської районної ради Львівської області ОСОБА_1 до відома та проголосувати «за».

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 43 регламенту відповідача, сесія ради є правоспроможною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Участь депутатів визначається за їх підписами при реєстрації, яка проводиться перед початком ранкового засідання. Дані щодо реєстрації оголошуються головуючим на початку засідання.

Суд погоджується з твердженням сторони позивача про те, що голоси депутатів відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не мали бути враховані відповідною лічильною комісією під час голосування, оскільки дані депутати не пройшли попередньої реєстрації. На думку суду, при підрахунку голосів під час прийняття рішення лічильною комісією повинні братися до уваги та бути враховані виключно голоси лише тих депутатів, які пройшли попередню реєстрацію для участі у відповідному пленарному засіданні незалежно від їх фактичної присутності під час голосування.

Згідно ч. 1 ст. 71 регламенту відповідача рішення ради приймається відкритим поіменним голосуванням більшістю голосів «ЗА» від загального складу ради за винятком випадків, зазначених в регламенті.

Судом встановлено, що до складу відповідача обрано 34 депутати. За прийняття рішення відповідача проголосувало 18 депутатів, тобто, мінімальна необхідна кількість для прийняття такого рішення. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення голосування хоча б одного з депутатів з порушенням вимог регламенту відповідача виключало б можливість прийняття відповідачем свого оскаржуваного рішення.

Судом також встановлено, що питання про взяття до відома заяви позивача не було включено до порядку денного сесії відповідача від 08 грудня 2016 року.

В силу приписів ст. 38 регламенту відповідача питання затвердженого порядку денного сесії ради, як правило розглядаються у тій черговості, у якій вони були затверджені. В окремих випадках черговість розгляду питань може бути змінено за рішенням ради, прийнятим більшістю голосів від складу ради після обговорення за скороченою процедурою. При цьому заслуховується виступ ініціатора такої пропозиції з необхідним обґрунтуванням, опонента пропозиції, а також заслуховується виступ представника відповідної комісії. Виключення питання із затвердженого порядку денного приймається радою двома третинами голосів від загального складу ради. Під час роботи сесії пропозиції про зміни її порядку денного можуть вноситись: 1) головою районної ради; 2) постійною комісією; 3) депутатською фракцією; 4) третиною депутатів від загального складу ради. Для внесення до порядку денного сесії питань про відміну рішення ради, прийнятого на поточній сесії, внесення доповнень та поправок до нього, а також до регламенту, необхідна більшість голосів депутатів від загального складу ради.

Суд, аналізуючи положення регламенту відповідача, зокрема, щодо розгляд питань порядку денного сесії погоджується з твердженням сторони позивача про те, що для того, щоб включити спірне рішення до складу порядку денного та змінити черговість розгляду питань, відповідач повинен був прийняти окреме рішення. Як встановлено судом, таке рішення відповідачем не приймалось. Таким чином суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем під час прийняття свого спірного рішення було також допущено порушення свого регламенту.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 77 регламенту відповідача повноваження голови можуть бути достроково припинені у випадках: з підстав, визначених п. 1) цієї статті повноваження голови вважаються припиненими з моменту проголошення ним на пленарному засіданні ради заяви про складення ним повноважень голови районної ради. З цього приводу обговорення та голосування не проводиться. У випадку, коли з різних причин, голова не може особисто зачитати заяву на пленарному засіданні ради, рада може доручити постійній комісії з питань регламенту зустрітися з головою, зясувати суть справи та виступити з відповідною доповіддю на пленарному засіданні ради. У разі, якщо у комісії не виникає сумнівів щодо справді добровільності власноручного написання заяви головою, повноваження його вважаються припиненими з моменту оголошення доповіді постійної комісії.

Суд, аналізуючи положення регламенту відповідача та використання відповідачем таких слів та словосполучень як «проголошення», «зачитати» та «власноручного написання» приходить до висновку, що належною формою заяви голови Радехівської районної ради Львівської області про складення ним повноважень голови районної ради є виключно письмова, яка узгоджується з вимогами до форми подібного документу, встановленого у ч. 1 ст. 38 Кодексу Законів про працю України.

Судом встановлено, що позивач не складала в письмовій формі заяви про складення нею повноважень голови районної ради.

Суд вважає, що положення регламенту щодо форми заяви голови Радехівської районної ради Львівської області про складення ним повноважень голови районної ради не суперечать вимогам ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», а навпаки доповнюють такий закон, конкретизуючи відповідні правовідносини та розкриваючи їх зміст та правовий механізм. Оскільки законодавець не може вмістити увесь обширний спектр правовідносин, пов'язаний з місцевим самоврядування у відповідний закон. Законодавець дозволяє органу місцевого самоврядування врегулювати більшість процедурних питань на власний розсуд у відповідному документі регламенті. В тому числі питання процедури розгляду питань порядку денного, голосування за рішення, прийняття рішення, кворуму, підрахунку голосів при голосуванні та процедури припинення повноважень голови та заступника голови.

Аналогічно, на думку суду, положення регламенту відповідача не суперечать положенням ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV, а, навпаки, доповнюють його. Тому правовий механізм реалізації депутатом свого права на ухвальний голос, які не встановлені законом, може бути визначений, в тому числі, зокрема, регламентом відповідача. Відсутність у положеннях законів необхідності обовязкової реєстрації депутата для участі у пленарному засіданні сесії ради не може беззаперечно означати відсутність необхідності такої реєстрації взагалі. Оскільки положеннями законів врегульовано лише вузький та загальний спектр відповідних правовідносин діяльності депутата місцевої ради. Законодавець надає органу місцевого самоврядування можливість та право самостійно більш конкретно, ніж у законі, врегулювати особливості процесу голосування депутатом за рішення та процесу врахування чи неврахування лічильною комісією голосу того чи іншого депутата місцевої ради.

На думку суду, обовязковість врахування положень регламенту ради, в тому числі районної, як локального документу органу місцевого самоврядування, вбачається у вимогах закону. Зокрема, у положеннях ч. 4 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV (порядок реалізації зазначених прав депутатів місцевих рад визначається цим Законом, іншими законами України, які регулюють діяльність місцевих рад та їх органів, а також регламентом відповідної ради). А також в положеннях речення пятого ч. 3 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (з часу обрання голови ради він веде пленарні засідання ради відповідно до вимог цього Закону та регламенту ради). А також положень ч. ч. 14, 15 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради. Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.).

Судом в судовому засіданні було допитано свідків, які підтвердили ту обставину, що з боку окремих депутатів відповідача мав місце психологічний тиск на позивача та наполягання на написанні позивачем заяви про складення повноважень голови Радехівської районної ради Львівської області з метою нормалізації ситуації в регіоні. За таких обставин доводи сторони позивача, надані суду в усних та письмових поясненнях, про вчинення позивачем відповідної заяви саме під тиском знаходять своє підтвердження матеріалами даної справи і зібраними доказами.

Однак, водночас, на думку суду, доводи сторони позивача щодо вчинення своєї заяви в усній формі під тиском хоча і мають значення для правильності вирішення спору у даній справі, однак, не можуть бути самостійною і достатньою підставою для задоволення адміністративного позову у даній справі. Оскільки в силу положень ст. 77 регламенту відповідача перевірка, зокрема, з боку постійної комісії з питань регламенту справжню добровільність власноручного написання заяви головою повинна мати місце лише тоді, коли така заява має письмову форму, тобто, коли такий документ викладений саме на паперовому носії інформації. Однак, з огляду на те, що така заява зроблена позивачем в неналежній формі, тобто, усно, то регламентом відповідача не передбачено обовязку перевіряти добровільність її складання, оскільки така заява не є написаною з боку позивача. На думку суду, заява позивача, що була зроблена саме в усній, а не в письмовій формі не повинна була братися відповідачем до уваги, оскільки зроблена з порушенням форми, встановленої регламентом відповідача і за наслідками заяви позивача, зробленої в неналежній формі, відповідач не мав права приймати своє оскаржуване рішення незалежно від добровільності вчинення такої заяви. Отже, на правомірність рішення відповідача добровільність складання позивачем своєї заяви, вільне волевиявлення та відповідність внутрішній волі позивача може мати значення лише тоді, коли форма такої заяви є виключно письмова. І лише за умов, що позивач зробила б свою заяву про складення своїх повноважень саме у письмовій формі, то тоді для суду мало б істотне значення ступінь добровільності її складання. У разі ж, коли така заява зроблена позивачем саме в усній формі, то така заява, на погляд суду, за будь-яких обставин не створює юридичних наслідків і не повинна була братися відповідачем до уваги і до свого відома в незалежності від добровільності її вчинення позивачем, як заявником. Тобто, добровільність вчинення позивачем своєї заяви про дострокове складення повноважень може мати істотне значення для перевірки рішення відповідача на предмет його правомірності лише у разі, коли така заява зроблена в належній формі, тобто, письмовій.

На думку суду, права позивача оскаржуваним рішенням відповідача дійсно порушуються, оскільки позивач, як голова відповідного органу місцевого самоврядування, має право припинити свої повноваження виключно на основі волевиявлення, яке є вільним та відповідає внутрішній волі, а також на підставі рішення, яке прийняте у точній відповідності із встановленою процедурою, а також у відповідності із вимогами нормативно-правових актів держави та актів, в тому числі локальних, органу місцевого самоврядування. А відтак, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання незаконним та скасування спірного рішення відповідача. Тому суд не погоджується з доводами третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про те, що позивачем не доведено порушення своїх прав оскаржуваним рішенням.

Суд вважає допустимим визнання рішення відповідача незаконним, а не протиправним, як встановлено положеннями КАС України. Оскільки, на думку суду, вимоги про визнання акта незаконним є словесною синонімічною формою вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним. Таке формулювання позовних вимог позивачем, на думку суду, не слід вважати неправильно обраним позивачем способом захисту свого порушеного права. А відтак необхідності для виходу за межі позовних вимог в порядку ч. 2 ст. 11 КАС України з метою повного захисту порушеного права позивача суд не вбачає. До того ж, законодавець допускає такий спосіб захисту порушеного права як визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним під час розгляду спорів про право цивільне, які виникають щодо майнових та особистих немайнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу вимог ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

ОСОБА_10 того, рішення відповідача не відповідає одночасно усім вимогам до правомірності рішення в адміністративних справах, які встановлені законодавцем у ч. 3 ст. 2 КАС України.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 46, 55, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», ст. ст. 2, 71, 159, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Радехівської районної ради Львівської області ІX сесії VIІ скликання №126 від 08 грудня 2016 року «Про прийняття заяви голови Радехівської районної ради ОСОБА_1 до відома».

Стягнути з місцевого бюджету Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1, жительки с.Корчин Радехівського району Львівської області понесені нею судові витрати в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Радехівський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

ГоловуючийОСОБА_10

Судді: Мулявка О.В.

ОСОБА_11