Справа № 643/15197/16-а
Суддя: Крівцов Д. А.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/53/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 2 УПП в м. Харкові капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу 25.11.2016 року за адресою: м. Харків, вул. Університетська, буд. 2; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 594753 від 25.11.2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.11.2016 року інспектором патрульної поліції 9-ї роти 2-го батальйону УПП в м. Харкові капралом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР594753 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Відповідно до постанови, позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги знаку 4.1, чим порушив п. 8.4 ПДР України. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасування з огляду на наступне. Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Однак ніякої адміністративної справи не розглядалось, позивачу не були розяснені його права, він не був ознайомлений з матеріалами адміністративної справи і взагалі не бачив, чи були якісь матеріали. Прохання позивача щодо необхідності розяснення йому його прав та надання можливості ознайомлення з доказами по справі, відповідач проігнорував. Відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушив права позивача. На зауваження позивача щодо необхідності скористуватися ним юридичною допомогою, інспектор ніяк не відреагував, чим порушив його право на захист, передбачене ч. 1 ст. 268 КУпАП. Після висловлення звинувачень інспектор Ігошин С.О. просто на вулиці виніс постанову, будь якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були зафіксовані покази свідків, які вказували на те, що позивач не порушував Правил дорожнього руху України, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 9 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП капрал поліції ОСОБА_2 в судове засідання 03.04.2017 року не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. В судовому засіданні 23.02.2017 року відповідач зазначив, що заперечує проти адміністративного позову, та за пропозицією суду зобовязався надати для долучення до справи відеозапис подій, з приводу яких винесено оскаржувану постанову. Проте станом на 03.04.2017 року відеозапис суду наданий не був.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 25.11.2016 року відповідачем - інспектором роти № 9 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП капралом поліції ОСОБА_2 винесено оскаржувану постанову серії АР № 594753, згідно якої позивач, керуючи транспортним засобом «Хюндай», д.н. НОМЕР_1, 25.11.2016 року о 15-50 год. на м. Конституції, буд. 24 в м. Харкові не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух тільки прямо» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 «г» Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в зв'язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Частиною першою статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкту власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом вказувалось відповідачу на необхідність надання доказів, до підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме.

В ухвалі про відкриття провадження по справі від 05.12.2016 року було зазначено, що в разі заперечення проти позову відповідач зобов'язаний надати суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ними до уваги при прийнятті рішення, з приводу якого подано позов. Крім того, в судовому засіданні 23.02.2017 року відповідач також зазначав, що в наступне судове засідання ним буде наданий суду відеозапис, проте станом на час розгляду даної справи, зазначені докази на адресу суду не надійшли.

Таким чином, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п. 8.4 Правил дорожнього руху України та правомірність рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В оскаржуваній постанові відповідачем також не зазначено доказів, на підставі оцінки яких відповідач дійшов висновку щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

При цьому суд враховує, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, не є доказом по справі, а є рішенням відповідного органу (посадової особи), прийнятим за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення та оцінки зібраних доказів.

Крім того, суд враховує правові позиції, висловлені Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26.10.2016 року (номер в ЄДРСР 62469310), яким зазначено наступне.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Враховуючи наведене вище, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо неправомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, на місці його вчинення та наявності підстав для скасування відповідної постанови, винесеної за наслідками такого розгляду.

Вирішуючи дану справу, суд також керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та ст. 62 Конституції України і загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, правомірність оскаржуваної постанови та винесення її з дотриманням встановленого законодавством України порядку, в звязку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 8-14, 69, 71, 159, 160-164, 167, 171-2 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 594753 від 25.11.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Крівцов Д.А.