Справа № 0870/5440/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Київ К/800/23602/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й.(судді-доповідача),

Олексієнка М.М.,

Штульман І.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Сектору громадянства і реєстрації фізичних осіб Жовтневого районного відділу Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - СГІРФО Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області) про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року звернувся до суду з позовом до СГІРФО Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов'язати СГІРФО Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зареєструвати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року, позов задоволено. Зобов'язано зареєструвати ОСОБА_3, 1974 року народження, ОСОБА_4, 1992 року народження, та ОСОБА_8,1988 року народження, за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2007 року у справі №2-2804/07 за позовом КП «ВРЕЖО №2» м.Запоріжжя до ОСОБА_3, ОСОБА_9, третя особа - Жовтневий ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позов задоволено. Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою загальною площею 15, 46 м2 у квартирі АДРЕСА_1. Зобов'язано Жовтневий ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області зняти з реєстрації ОСОБА_3, 1974 року народження, ОСОБА_4, 1992 року народження, ОСОБА_8, 1988 року народження, з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2007 року у справі №2-2804а/07 за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6 до КП «ВРЕЖО-2», треті особи: ОСОБА_12, ОСОБА_13, про визнання права користування жилим приміщенням, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_6 право користування жилим приміщенням - кімнатою площею 15, 46 м2 у квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язано КП «ВРЕЖО-2» укласти договір найму жилого приміщення на кімнату площею 15, 46 м2 у квартирі АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 та відкрити на її ім'я особистий рахунок.

На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було знято з реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2011 року у справі №22-1119/11 скасовано рішення Жовтневого районого суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2007 року у справі №2-2804/07 за позовом КП «ВРЕЖО-2» до ОСОБА_3, ОСОБА_9, третя особа: Жовтневий ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2007 року у справі №2-2804а/07 за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6 до КП «ВРЕЖО-2», треті особи: ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання права користування жилим приміщенням, і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі вказаного рішення суду апеляційної інстанції 27 березня 2012 року позивачі звернулись до СГІРФО Жовтевого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області з вимогою щодо поновлення реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачем листом від 11 квітня 2012 року №27/Р-101 відмовлено у поновленні реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1., оскільки рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2011 року у справі №22-1119/11 не визначено зобов'язання СГІРФО Жовтевого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області провести поновлення реєстрації у вказаній квартирі.

Відповідно до статті 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV (далі - Закон №1382-IV) відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно частини третьої статті 3 вказаного Закону вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Статтею 6 Закону №1382-IV встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Для реєстрації особа подає: письмову заяву; паспортний документ; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; два примірника талона про зняття з реєстрації.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України

Відповідно до статті 11 вказаного Закону реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

За змістом статті 14 Закону №1382-IV рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Враховуючи наведене, дії щодо реєстрації місця проживання особи здійснюються відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації за умови подачі відповідних документів.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, враховуючи скасування рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2007 року у справі №2-2804а/07 за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6 до КП «ВРЕЖО-2», треті особи: ОСОБА_12, ОСОБА_13, яким було зобов'язано Жовтневий ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області зняти з реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, права позивачів щодо їх реєстрації за вказаною адресою підлягають поновленню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо задоволення позову, оскільки відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2011 року відновлено права позивачів на проживання у квартирі за адресою АДРЕСА_1, й, як наслідок, наявності підстав для реєстрації місця проживання у вказаній квартирі.

Отже, відповідачем неправомірно відмовлено позивачам у здійсненні реєстрації їх місця проживання.

Згідно з частиною першою статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 червня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман