Справа № 810/3980/16
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/3980/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року № 810/3980/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект» звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 16.11.2016:

- №3-1611/4-128/1611/08/01;

- № 3-1611/3-10/10-126/1611/08/01;

- № 3-1611/2-10/10-127/1611/08/01;

- № 3-1611/1-10/10-125/1611/08/01.

Позивач вважає, що постанови є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки Товариство не вчиняло жодних правопорушень у сфері містобудівної діяльності, а також те, що відповідачем було порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Комплекс (цех № 1 - 756,0 кв.м.; цех № 2 - 345,1 кв.м.; цех № 3 - 452,5 кв.м.) за адресою вул. А. Дармостука (Щорса), 15-а у м. Васильків Київської області належить ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.01.2006 №794 (Серія САА № 129805).

Відповідачем 03.11.2016 на підставі направлення на проведення позапланової перевірки від 03.11.2016 № 261.16/01/П проведено позапланову перевірку позивача за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Дармостука, 15, за результатами якої складено акт від 03.11.2016.

Перевіркою встановлено, що ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект» у період 2009 - 2014 за адресою: вул. А. Дармостука (Щорса), 15-а у м. Васильків, Київської області виконано будівельні роботи, а саме:

- реконструкцію виробничого приміщення (цех № 1) шляхом прибудови одноповерхових нежитлових приміщень орієнтовними розмірами в плані 2,0х4,6м. та 9,2х25м., що призвело до зміни геометричних розмірів виробничого приміщення (цех № 1);

- виконано будівельні роботи з будівництва одноповерхового виробничого цеху загальною площею 141,7 кв.м (відповідно до даних технічного паспорту на нежитлове приміщення (виробничий цех) по вул. Щорса, 15-а, м. Васильків, Київської області, виданого Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 22.07.2009р. № б/н);

- виконано будівельні роботи з будівництва одноповерхового нежитлового приміщення орієнтовними розмірами в плані 4,0х20м.;

- виконано будівельні роботи з реконструкції виробничого приміщення (цех № 3) шляхом надбудови першого поверху, що призвело до зміни геометричних розмірів виробничого приміщення (цех № 3) внаслідок чого збільшено його загальну площу. Відповідно до даних технічного паспорту на виробничий будинок (цех № 3) по вул. Дармостука (Щорса) 15-а м. Васильків, Київської області, виданого ПП «Актив Інвест» від 19.05.2014 №05/04-ті, загальна площа виробничого будинку (цех № 3) становить 910,9 кв.м.

Зазначені будівельні роботи ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект» виконано без отримання вихідних даних, без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ст.ст. 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Замовником будівництва – ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект» під час виконання будівельних робіт не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Також під час проведення перевірки було виявлено факт експлуатації виробничого приміщення (цех № 1) без прийняття в експлуатацію, чим порушено вимоги ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.11.2016у №1-Л-З-0311/1; №1-Л-З-0311/2; №1-Л-З-0311/3; №1-Л-З-0311/4, а також винесено припис №С-0311/2 від 03.11.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та припис №С-0311/2 від 03.11.2016.

Постановою від 16.11.2016 № 3-1611/2-10/10-127/1611/08/01 на позивача накладено штраф у сумі 65 250, 00 грн за порушення вимог ст. ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме виявлено факт експлуатації виробничого приміщення (цех № 1) без прийняття в експлуатацію.

Позивач, оскаржуючи дану постанову, посилається на те, що він є власником даного приміщення і він лише володіє своєю власністю та не використовує у своїй підприємницькій діяльності, а здає його в оренду.

Суд критично оцінює дані пояснення, оскільки позивачем неодноразово в письмових поясненнях визнавався факт експлуатації цеху № 1, при цьому жодних доказів щодо введення в експлуатацію даного цеху суду не надано.

Так, відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обов’язок введення об’єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об’єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб’єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов’язок, не ввели об’єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідальність.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 у справі № 21-433а13.

Таким чином, постанова від 16.11.2016 № 3-1611/2-10/10-127/1611/08/01 є законною та обґрунтованою.

Постановою від 16.11.2016 № 3-1611/1-10/10-125/1611/08/01 на позивача накладено штраф в розмірі 52 200, 00 грн за порушення вимог ст.ст. 29,31,34,36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема:

виконано будівельні роботи з реконструкції виробничого приміщення (цех №1) шляхом прибудови одноповерхових нежитлових приміщень орієнтовними розмірами в плані 2,0x4,6м. та 9,2x25м., що призвело до зміни геометричних розмірів виробничого приміщення (цех №1);

виконано будівельні роботи з будівництва одноповерхового виробничого цеху загальною площею 141, 7 кв.м (відповідно до даних технічного паспорту на нежитлове приміщення (виробничий цех) по вул. Щорса, 15-а м. Васильків, Київської області, виданого Васильківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 22.07.2009 №б/н);

виконано будівельні роботи з будівництва одноповерхового нежитлового приміщення орієнтовними розмірами в плані 4,0x20м.;

виконано будівельні роботи з реконструкції виробничого приміщення (цех №3) шляхом надбудови першого поверху, що призвело до зміни геометричних розмірів виробничого приміщення (цех №3) внаслідок чого збільшено його загальну площу Відповідно до даних технічного паспорту на виробничий будинок (цех №3) по вул.Дармостука (Щорса) 15-а м. Васильків, Київської області, виданого ПП «Актив Інвест» від 19.05.2014 № 05/04-ті, загальна площа виробничого будинку (цех №3) становить 910,9 кв.м.

Позивач, оскаржуючи дану постанову, зазначив, що згідно технічних паспортів на цех № 1 (площа 141, 7 м. кв.) від 2009 та від 2006 років параметри цеху № 1 не змінилися, щодо споруди розмірами 4,0х20 м. позивачем вказано, що на даний час вона відсутня.

Крім того, позивач зазначає, що реконструкція нежитлового приміщення (цех №3) не потребує отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на підставі п. 25 «Переліку об’єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не видаються», затвердженого наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109, відповідно до якого реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Також позивач вказав, що 31.10.2016 року ним була зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт, при цьому будівництво на момент перевірки не відбувалося.

Отже, позивач вважає, що жодних порушень з його сторони не відбулося.

Суд критично оцінює дані пояснення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Так, прибудова до цеху № 1 (орієнтовні розмірі 9,2 х 25 м.) становить 230 кв.м., а отже дана будівля не може бути віднесена до тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Крім цього, з копії технічного паспорту на нежитлове приміщення цех №3 від 27.08.2004, виданого «Укрпроммашкомплект», загальна площа цеху №3 становить 452,5 кв. м.

Відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок цех №3 від 19.05.2014, виданого ТОВ Корпорація «Укрпроммашкомплект», загальна площа цеху вже становила 910,9 кв.м.

Декларація про початок виконання будівельних робіт «реконструкція нежитлового приміщення цеху №3 під складське приміщення виробничої бази ТОВ Корпація «Укрпроммашкомплект» зареєстрована 31.10.2016, тобто, через два роки після проведення реконструкції нежитлового приміщення.

Згідно даної декларації загальна площа об’єкта (цех № 3) становить 458, 38 кв.м.

Окрім того, посилання на п. 25 Наказу №109 є необгрунтовним, оскільки даний пункт відноситься до реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, а актом перевірки встановлено, що позивачем виконано будівельні роботи з реконструкції виробничого приміщення (цех № 3) шляхом надбудови першого поверху, що призвело до зміни геометричних розмірів виробничого приміщення (цех № 3), внаслідок чого збільшено його загальну площу з 452,5 кв.м. до 910,9 кв.м., що не заперечується позивачем.

Тобто, будівельні роботи з реконструкції виконано без отримання вихідних даних, без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт.

Отже, станом на 2014 рік при проведенні реконструкції цеху № 3 у позивача була відсутня проектна документація, декларація про початок будівельних робіт та містобудівні умови та обмеження, про що зазначено в акті перевірки та не заперечується позивачем.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

2. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об’єкта будівництва.

3. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об’єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

4. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

5. Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

6. До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

7. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

8. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об’єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

9. Завдання на проектування об’єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.

10. Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об’єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Згідно ст. 31 ЗУ ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об’єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об’єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об’єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об’єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

Згідно ст 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об’єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об’єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

2. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п’яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об’єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

3. Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.

4. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об’єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об’єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про початок виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

5. У разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт або не прийняв рішення про відмову в її реєстрації в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена.

У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

6. У разі якщо право на будівництво об’єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт.

7. Декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об’єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об’єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

8. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Щодо постанов від 16.11.2016 № 3-1611/4-128/1611/08/01 та № № 3-1611/3-10/10-126/1611/08/01, якими накладено штраф на позивача за порушення ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність, а саме: не забезпечено здійснення технічного та авторського нагляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 1, 2 Порядків здійснення авторського та технічного наглядів під час будівництва об’єкта архітектури, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903, дані Порядки визначають механізм здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств).

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником)протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об'єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об'єкта.

Оскільки судом встановлено, що будівельні роботи станом на 2014рік здійснювалися без відповідних дозвільних документів, то відповідно авторський та технічний нагляд під час будівництва не вібувався.

Таким чином, висновки Департаменту стосовно того, що позивачем не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, відповідають дійсності.

Щодо посилання позивача, що відповідачем порушено процедуру притягнення до відповідальності та прийняття оскаржуваних рішень, що полягало у не надісланні на адресу позивача протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та не повідомлення про час та місце розгляду справи, суд зазначає таке.

Отже, відповідач, у свою чергу, здійснив всі дії, передбачені чинним законодавством, щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду спави про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 16-17 Порядку накладення штрафів за порушення містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб’єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Неприбуття суб’єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 у разі вчинення одним суб’єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень надав суду докази, які спростовують доводи позивача, а відтак, довів правомірність оскаржуваних постанов.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, відповідно, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.