Справа № 816/1915/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2017 року м. Київ К/800/9106/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров'я та Міністерства надзвичайних ситуацій України про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної міжвідомчої експертної комісії, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства надзвичайних ситуацій, в якому просив суд зобов'язати відповідача прийняти до розгляду медичну справу ОСОБА_1 та провести експертизу щодо встановлення причинного зв'язку хвороби ОСОБА_1 та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2016 року, позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржувана відмова відповідача у встановленні причинного зв'язку хвороби ОСОБА_1 та інвалідністю з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є обґрунтованою, тобто прийнятою з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації.

Порядок проведення експертизи встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС врегульовано Положенням про систему експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30.05.1997 № 166/129 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства надзвичайних ситуацій України від 10.10.2012 " 789/1248). (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.3 Положення, основною метою системи експертизи є з'ясування причин та обставин виникнення захворювань та ускладнень їх перебігу та наявності можливого впливу іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на їх розвиток та прогресування, обґрунтоване підтвердження такого зв'язку у осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до п. 1.4 Положення, експертизі, щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, підлягають особи, які згідно з чинним законодавством мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, суди встановили, що позивач не був евакуйований із зони відчуження, не проживав на момент аварії чи протягом встановленого строку після аварії у зоні безумовного (обов'язкового) відселення чи зоні гарантованого добровільного відселення або зоні посиленого радіоекологічного контролю і у неповнолітньому віці не мав діагнозу рак щитовидної залози та статусу потерпілого у відповідності із нормами Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ (далі - Закон)

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначила, що відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА № 195823 від 19 грудня 2013 року вбачається, що причинний зв'язок другої групи інвалідності ОСОБА_1 з діагнозом С73(6) (що згідно Міжнародної класифікації хвороб розшифровується як злоякісне новоутворення щитовидної залози) вже встановлено у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, а по справі прийняти нову постанову.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 вказує, що відповідач протиправно відмовляє у розгляді його документів через відсутність у позивача посвідчення особи, постраждалої від наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач зазначає, що особи, хворі на рак щитовидної залози, до яких відноситься й ОСОБА_1, мають право на розгляд медичної експертної справи і за відсутності встановленого статусу особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, на отримання відповідного статусу та визначених законом пільг і компенсацій.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами з наданням їм належної правової оцінки. Викладені доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров'я та Міністерства надзвичайних ситуацій України про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України