Справа № 162/1318/16-а, 2-а/162/29/2017
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р. №876/2210/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі УПФ) в якому просила: визнати протиправними дії УПФ у проведенні перерахунку пенсії та виплати їй пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за період в межах визначеного законом строку позовної давності, відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ) із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 15 років.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що здійснюючи перерахунок її пенсії, відповідач керувався лише Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), чим порушив право позивача на пільговий характер розрахункової величини збільшення розміру призначеної пенсії, визначений ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 20 січня 2017 року у справі №162/1318/16-а позов задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФ щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ. Зобов'язано відповідача починаючи з 16.12.2016, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити та закрити провадження по справі. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що судом не взято до уваги тієї обставини, що з набранням чинності Законом №1058-IV призначення пенсії та нарахування підвищення до пенсії за понаднормативний стаж здійснюється відповідно до вимог вказаного Закону. Крім того, зазначає, що позов з аналогічними вимогами позивача уже судом розглядався. Постановою Любешівського районного суду від 19 березня 2015 року позов задоволено частково. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Отже, у відповідності до п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд закриває провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право за своїм вибором на одержання пенсії та її перерахунок на умовах, визначених Законом №796-ХІІ.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачці призначено пенсію по віку з 01.04.1991 відповідно до Закону №1058-IV, згідно ст.55 Закону № 796-XII, оскільки вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії і набула пенсійного віку, що підтверджується відповідним посвідченнями (а.с.7).

На даний час позивач отримує пенсію по віку, обраховану відповідно до Закону №1058-IV.

15.12.2016 ОСОБА_1звернулась до відповідача з заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно Закону №796-XII, а також про перерахунок пенсії (а.с.9).

Згідно відповіді УПФ від 23.12.2016 №717/ІС-01 у задоволенні заяви позивача відмовлено (а.с.10). Така відмова відповідача була мотивована тим, що норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюються на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон№3668-V), за винятком тих, кому пенсія перераховуватиметься відповідно до п.4 ст.42 Закону №1058-ІV з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії (а.с.10).

Не погоджуючись з висновком відповідача, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з п.13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1058-IV у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону №796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, вказані норми надають право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом Законом №1058-IV або спеціальним Законом №796-ХІІ.

З матеріалів справи видно, 15.12.2016 позивач обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796-XII.

Відповідно до ст.55 Закону №796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону №1058-IV і цього Закону.

У ст.56 Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з ч.2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

Виходячи з викладеного можна зробити висновок про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Крім цього, починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, лише на підставі Закону №796-ХІІ без врахування положень Закону №1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону №1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону №796-ХІІ. При наявності у пенсіонерів, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку - Закон №796-ХІІ.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.7 ст.9 КАС.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 ч.2 ст.28 Закону №1058-IV встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону №796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Оскільки позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, тому УПФ на момент перерахунку пенсії неправомірно визначено доплату до пенсії за понаднормативний стаж 20 років, при цьому спірну доплату слід було встановити за понаднормативний стаж 15 років.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 07.07.2015 №21-727а15.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що справа підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС, так як постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №162/189/15-а, що набрала законної сили, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки позивач просить здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії за різні періоди.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 20 січня 2017 року - без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 10 квітня 2017 року.