Справа № 296/234/17
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/234/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Житомирі про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.12.2016р. серії АР №753943, яка винесена поліцейським роти №2 батальйону УПП в м.Житомирі ДПП капралом поліції Моргун А.О., щодо притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.12.2016р. біля 17-00 год. на проїзній частині вул.Вітрука в м.Житомирі поліцейським роти №2 батальйону УПП в м.Житомирі ДПП капралом поліції Моргун А.О. винесено постанову серії АР №753943 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В постанові зазначено, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 28.12.2016р. о 16 год. 20 хв. по вул.Вітрука, 9 в м.Житомирі, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив пункт 33.3.21 ПДР України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки в той час йшов сніг і видимість була обмежена, окрім того, на стоянці не встановлено жодних дорожніх знаків чи дорожньої розмітки, які б вказували на напрямок руху для виїзду. Дорожній знак «В'їзд заборонено», вимоги якого позивач ніби то порушив, встановлений таким чином, що інформація спрямована для водіїв, які повинні рухатися перпендикулярно напрямку руху позивача. Крім того, поряд із виїздом зі стоянки встановлено вуличне освітлення, яке частково засліплює водіїв та обмежує видимість. Справа про адмінправопорушення була розглянута поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, на проїзній частині вул.Вітрука, в темну пору доби при незадовільних погодних умова, чим порушено права позивача, передбачені ст.268 КУпАП. Тобто, працівником поліції порушено конституційне право позивача на захист.

Відповідач у письмовому запереченні на позовну заяву вказав, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки зазначені в даному позові мотиви та підстави скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими. Та зазначив, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У судове засідання позивач не з'явився, у клопотанні від 05.04.2017р. просив розглядати справу за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, у заяві від 06.04.2017р. просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та подані докази і заперечення, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії АР №753943 від 28.12.2016р. до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.8).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 28.12.2016р. о 16 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2, в м.Житомирі по вул.Вітрука, 9, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив пункт 33.3.21 ПДР України. Та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.п. 3, 11 ч.1. ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із наведеного вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2016р. вище переліченим вимогам відповідає, а тому позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою та що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, керуючись нормою ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю вважаю, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач, як посадова особа що виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинними нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, встановив порушення позивачем Правил дорожнього руху України та виніс відповідну постанову.

Посилання позивача на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення мав здійснюватися виключно за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці його вчинення є безпідставними з огляду наступне.

Відповідно до п.3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказані правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки особа яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 9, 122, 213, 222, 245, 251, 252, 256, 258, 280, 283, 284, КУпАП керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О. П. Сингаївський