Справа № 489/65/16-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/65/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Романішин В.Л., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01.03.2016р. задоволено частково позов ОСОБА_1 Визнано неправомірними дії УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва щодо виплати позивачу пенсії в розмірі 3,60 грн. на місяць, починаючи з 07.10.2009р. Зобов'язано УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 07.10.2009р. та в подальшому державну пенсію, здійснюючи такий перерахунок, враховуючи серед інших показників, передбачених пенсійним законодавством, мінімальну пенсію за віком, встановлену в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який визначається законом на відповідний період.

На зазначену постанову суду УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва подало апеляційну скаргу, яку ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017р. залишено без руху та надано апелянту тридцятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків, зокрема, надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням документально підтверджених поважних причин пропуску такого строку.

При цьому, зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, обґрунтовані відсутністю у 2016 році коштів для сплати судового збору, визнано не поважними з тих підстав, що апелянтом не надано доказів в підтвердження неможливості здійснити оплату судового збору протягом 9 місяців з дня отримання копії оскаржуваної постанови, а також, що Управлінням вживались будь-які заходи з цією метою. Також, не взято до уваги посилання УПФУ на те, що з 01.01.2017р. органи Пенсійного фонду України звільнено від сплати судового збору, так як Закон України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017р., однак апеляційну скаргу з посиланням на вказані обставини УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва подало 20.02.2017р., а не у десятиденний строк з дня настання обставин, якими апелянт обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження.

Апелянту роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали від 01.03.2017р., передбачені ч.4 ст.189 КАС України.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 01.03.2017р. УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва отримало 13.03.2017р.

На виконання вимог ухвали від 01.03.2017р. апелянт надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому посилається на ті ж обставини, яким судом надано правову оцінку у вказаній ухвалі і визнано їх неповажними. Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які могли б бути враховані при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі, апелянтом не зазначено та їх документального підтвердження не надано.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Частиною 4 статті 189 КАС України встановлено безумовний обов'язок апеляційного суду відмовляти у відкритті провадження у справі, якщо апелянтом не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки протягом встановленого судом строку вимог ухвали суду від 01.03.2017р. апелянт не виконав, поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначив, обставинам, на які посилається УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва, надано правову оцінку в ухвалі від 01.03.2017р., яка є чинною та не оскаржена в касаційному порядку, тому підстав для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Керуючись ст.189 ч.4 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 березня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя