Справа № 822/924/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/924/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року 11:20м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Красилівської ОДПІ головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Старокостянтинівського відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №97854-13 від 27 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Красилівської ОДПІ головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - Красилівська ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області) в особі Старокостянтинівського відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №97854-13 від 27 червня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 червня 2016 року Красилівською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області в особі Старокостянтинівського відділення прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №97854-13 із визначення податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, яке є об'єктом житлової нерухомості за 2015 рік на суму 6558,93 коп. Вказує, що дане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки станом на день формування оскаржуваного рішення та на даний час, ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб на території міста Старокостянтинова не встановлена та за 2015 рік не могла застосовуватись. А тому, вважає, нарахування такого податкового зобов'язання за 2015 рік та вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що Красилівською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області в особі Старокостянтинівського відділення правомірно прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, в зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення, яке у відповідності до п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки., який в свою чергу належить до місцевих податків та зборів.

Підпунктом 1.2 п.1 рішення 50-ої сесії Старокостянтинівської міської ради №9 від 22 травня 2015 року внесено зміни до рішення 47-ої сесії міської ради від 30 січня 2015 року № 4 "Про затвердження місцевих податків", а саме - п.5 додатку до зазначеного рішення доповнити пп.5.3 та 5.4 наступного змісту:

5.3 ставки податку для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування;

5.4 ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

Пунктом 1 Рішення №5 від 29 січня 2016 року 4 сесії Старокостянтинівської міської ради були внесені зміни та доповнення до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затверджене рішенням 47 сесії міської ради від 30 січня 2015 року № 4 "Про затвердження місцевих податків", а саме: підпункт 5.4 пункту 5 (крім абзацу 6) вважати таким, що втратив чинність до прийняття рішення щодо ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, відповідно до вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Суд також встановив, що Красилівською ОДПІ від виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради отримано для виконання рішення 47-ої сесії міської ради від 30 січня 2015 року №4 та Рішення №9 від 22 травня 2015 року 50-ої сесії Старокостянтинівської міської ради "Про встановлення місцевих податків", яким затверджено Положення про податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

На підставі вказаних рішень сесії міської ради податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №97854-13 у розмірі 6558,93 грн.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить з наступного.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII внесено зміни щодо оподаткування нерухомого майна відмінного від земельної ділянки, які набули чинності з 01 січня 2015 року.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Пунктом 33 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що на 2015 рік ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1 пункту 265.5 статті 265 цього кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об'єкта /об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (пп.266.7.1 п.266.1 ст.266 Кодексу).

Відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України, база оподаткування об'єкта/ об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. м.; в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири / квартир та житлового будинку /будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. м. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік). Сільські, селищні, міські ради можуть збільшувати граничну межу житлової нерухомості, на яку зменшується база оподаткування встановлена цим підпунктом.

Згідно пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та /або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Фізична особа відповідно до пп.265.10.1 п.265.10 ст.265 ПК України сплачує податкове зобов'язання за звітний рік протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України відповідачем обчислено ОСОБА_3 за 2015 рік податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по об'єкту нежитлової нерухомості, який перебував у його власності в загальній сумі 6558,93 грн., а саме: 538,5 кв. м. * 12,18 грн.=6558,93 грн.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо відсутності правових підстав для нарахування податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, з підстав відсутності нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування, яким би встановлювалась ставка такого податку, з огляду на наступне.

Згідно пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обовязковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Пунктом 4.4 ст.4 ПК України визначено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах її повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Пунктом 7.3 ст.7 ПК України визначено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до 12.3.4. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада обєднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

При вирішенні питання про співвідношення цих норм в правовому регулюванні місцевих податків, які є обов'язковими згідно з ПК України, норма підпункту 12.3.5 є спеціальною. У зв'язку з цим податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, як обов'язковий місцевий податок, підлягає сплаті, виходячи з норм ст.266 ПК України, починаючи з 1 січня 2015 року, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому підпунктом 12.3.4 пункту 12.3.4 ст.12 ПК України.

Отже, питання сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначаються Податковим кодексом України, а тому в даному випадку, відсутність рішення органу місцевого самоврядування не може вплинути на підстави нарахування та обов'язок платника сплачувати податки та збори.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2016 року у справі №К/800/10935/16.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем правомірно прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а тому підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94,158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Красилівської ОДПІ головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в собі Старокостянтинівського відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №97854-13 від 27 червня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2017 року 10:40.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1