Справа № 826/3746/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 лютого 2017 року 08:15 справа №826/3746/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до1. Державної екологічної інспекції України 2. Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря
провизнання протиправними та скасування наказу та попереджень, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України (далі по тексту - відповідач 1) та Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (далі по тексту - відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 22 січня 2016 року № 13 "Про наступне вивільнення працівників Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря"; 2) зобов'язати посадових осіб Державної екологічної інспекції України надати техніко-економічне обґрунтування на скорочення посад та складання нового штатного розпису; 3) визнати протиправними та скасувати всі попередження про звільнення, які були надані для ознайомлення в частині особового складу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря; 4) зобов'язати посадових осіб Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря перед вивільненням державних інспекторів згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України провести всі передбачені трудовим законодавством заходи, створити спеціальну комісію для проведення всебічного та об'єктивного порівняльного аналізу кваліфікації працівників, скласти та надати суду довідку про результати такого аналізу, в ході його проведення забезпечити дію переважного права залишення на роботі працівників.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду.

Відповідач 1 подав письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

В судове засідання 7 вересня 2016 року позивач та представник відповідача 2, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з'явилися. Від позивача 07 вересня 2016 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття позивача та представника відповідача 2 та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта,

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року визнано поважними причини пропуску звернення позивача до адміністративного суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року №85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів" затверджено граничну чисельність працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади згідно з додатком 1, в т.ч. для Держекоінспекції.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року №85 Державною екологічною інспекцією України видано Наказ від 16 листопада 2015 року №121 про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України та наказано керівникам територіальних органів Держекоінспекції України в термін до 23 листопада 2015 року подати до Держекоінспекції України на погодження та затвердження структури та штатні розписи.

Головою Державної екологічної інспекції України 21 грудня 2015 року затверджено структуру Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону, яка погоджена в.о. Міністра екології та природних ресурсів України. Копія зазначеного документа наявна в матеріалах справи.

Відповідачем 2 надано також суду копію документа, яким визначено структуру Державної екологічної інспекції України, затверджену першим заступником Голови Державної екологічної інспекції України 30 січня 2015 року.

Судом здійснено порівняння структур Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону, затверджених 30 січня 2015 року та 21 грудня 2015 року, в результаті чого встановлено, що чисельність працівників, в т.ч. працівників відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон, була скорочена.

Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря видала наказ від 22 січня 2016 року № 13, згідно з яким наказано, зокрема: попередити працівників Держекоінспекції про наступне вивільнення їх 22 березня 2016 року у зв'язку зі скороченням чисельності працівників відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; сектору по роботі з персоналом ознайомити під особистий підпис працівників Держекоінспекції з наказом згідно зі списком, який додається (у пункті 32 додатку до наказу зазначено позивача - провідного спеціаліста-держінспектора пост екологічного контролю "Одеський морський торговельний порт"); відповідно до статті 492 Кодексу законів про працю України врахувати переважне право працівників на залишення їх на роботі при пропонуванні їм іншої роботи в Держекоінспекції; керівникам структурних підрозділів Держекоінспекції привести до 1 лютого 2016 року у відповідність до чинного штатного розпису положення про структурні підрозділи та посадові інструкції працівників.

У вказаному наказі зазначено, що він виданий відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Північно-Західного регіону Чорного моря, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12 грудня 2011 року №136, Положення про морські екологічні інспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 4 листопада 2011 року №429, постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року №85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державної органів" (зі змінами, внесеними постановою від 21 жовтня 2015 року №840), наказу Державної екологічної інспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України", наказу Держекоінспекції від 30 грудня 2015 року №287 "Про введення в дію структури Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря" та наказу Держекоінспекції від 22 січня 2016 року №12 "Про введення в дію штатного розпису на 2015 рік Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря".

Позивача - провідного спеціаліста посту екологічного контролю "Одеський морський торговельний порт" відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря Державної екологічної інспекції України відповідно до статті 492 Кодексу законів про працю України 22 січня 2015 року попереджено про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу 22 березня 2016 року, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників. Також запропоновано позивачу переведення на посаду провідного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря відділу екологічного контролю земельних ресурсів, за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря Державної екологічної інспекції України з посадовим окладом згідно зі штатним розписом одна тисяча триста сімдесят вісім гривень.

Копія вказаного попередження наявна в матеріалах справи. Згідно з цим попередженням позивач погодився із запропонованою посадою, про що свідчить його підпис. Поруч із підписом про погодження із запропонованою посадою позивачем зазначено дату 22 січня 2015 року. Разом з тим судом встановлено, що фактично позивачем допущено описку і підпис був поставлений 22 січня 2016 року, оскільки це попередження надано на виконання наказу відповідача 2 від 22 січня 2016 року № 13, а також позивач нижче вказав дату ознайомлення з попередженням 22 січня 2016 року.

Позивач вважає, що вказаний наказ та попередження є протиправними. Свою позицію обґрунтовує тим, що, на його переконання, такому наказу та попередженню відповідача 2 мало передувати складання відповідачем 1 техніко-економічного обґрунтування на скорочення посад чи штату працівників, погодження його з профспілковим комітетом, якщо він діє на підприємстві, установі, організації, або, якщо профспілкового комітету немає, погодження його з виборним представником від трудового колективу. Також мало передувати складання і затвердження нового штатного розпису, який би не передбачав посад, що скорочуються, а також, з огляду на передбачене у статті 42 Кодексу законів про працю України переважне право працівників на залишення на роботі, слід було скласти довідку в довільній формі про проведення порівняльного аналізу і наведення даних, які свідчать про переважне право одного працівника перед іншим на залишення на роботі. Окрім того, позивачу, а також іншим попередженим про наступне звільнення працівникам, мало бути доведено до відома техніко-економічне обґрунтування на скорочення посад, а також довідка про проведення порівняльного аналізу продуктивності праці і кваліфікації. Однак зазначені дії вчинені не були. Позивач вказує, що до державних інспекторів відповідачем 2 не застосовано критерії переважного права залишення на роботі, зокрема залишено поза увагою наявність у позивача вищої освіти за спеціальністю "Екологія та охорона навколишнього природного середовища" за спеціалізацією "Прикордонний екологічний контроль", а також розповсюдження на позивача дії пунктів 3, 5 частини другої статті 42 Кодексу законів про працю України. Позивач зазначає, що наказ про вибори представників трудового колективу у структурних підрозділах Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, процес виборів та призначення таких осіб розпочато тільки 19 лютого 206 року, майже через місяць після ознайомлення працівників з попередженнями про звільнення, що робить неможливим погодження скорочення та звільнення з представниками трудового колективу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оспорювані позивачем наказ та дії і бездіяльність відповідачів на предмет їх відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України, виходячи при такій оцінці з критеріїв, визначених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд керується наступним.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі по тексту - Положення №454/2011), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекції України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 7 Положення №454/2011 передбачено, що Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно з пунктом 9 Положення №454/2011 Держекоінспекція України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства та доручень Міністра видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписує Голова Держекоінспекції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 10 Положення №454/2011 Голова Держекоінспекції України затверджує структуру та граничну чисельність працівників територіальних органів у межах граничної чисельності Держекоінспекції України, а також їх штатний розпис і кошторис.

Частиною першою статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" визначено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною третьою статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 4 листопада 2011 року №429, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за №1347/20085, затверджено Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі по тексту - Положення №429).

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення №429 Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно з пунктом 2 Положення №429 Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника - керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Підпунктами 10.6, 10.8 пункту 10 Положення №429 передбачено, що начальник Держекоінспекції подає Голові Держекоінспекції України на затвердження структуру Держекоінспекції, затверджує положення про структурні підрозділи Держекоінспекції і посадові інструкції працівників. Подає Голові Держекоінспекції України на затвердження штатний розпис і кошторис Держекоінспекції.

Згідно з пунктом 16 Положення №429 чисельність державних службовців та працівників Держекоінспекції затверджує Голова Держекоінспекції України в межах граничної чисельності працівників, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів Держекоінспекції України. Структура Держекоінспекції затверджується Головою Держекоінспекції України за погодженням із Міністром екології та природних ресурсів. Штатний розпис та кошторис Держекоінспекції затверджуються Головою Держекоінспекції України.

Наведеним нормам Положення №429 кореспондують норми, передбачені у Положенні про Державну екологічну інспекцію Північно-Західного регіону Чорного моря, затвердженому Наказом Державної екологічної інспекції України від 12 грудня 2011року №136.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Відповідно до частини першої, п'ятої статті 21 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина. Кабінет Міністрів України затверджує граничну чисельність працівників міністерств та інших центральних органів виконавчої влади в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України для утримання органів виконавчої влади.

З положень наведених норм законодавства випливає таке:

Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України;

Держекоінспекція України здійснює свою діяльність безпосередньо та через свої територіальні органи, в т.ч. через Держекоінспекцію Північно-Західного регіону Чорного моря;

Держекоінспекція Північно-Західного регіону Чорного моря є територіальним органом Держекоінспекції України, діє у складі останньої і їй підпорядковується;

Держекоінспекція Північно-Західного регіону Чорного моря у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника - керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням;

територіальні органи центрального органу виконавчої влади, зокрема територіальні органи Держекоінспекції України, утворюються Кабінетом Міністрів України за поданням міністра, який спрямовує і координує діяльність центрального органу виконавчої влади, у межах граничної чисельності державних службовців та працівників органу виконавчої влади і коштів, передбачених на утримання;

структура територіальних органів Держекоінспекції України, зокрема Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, штатний розпис і кошторис подається Голові Держекоінспекції України Головами територіальних органів останньої, зокрема Головою Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря;

структуру та граничну чисельність працівників територіальних органів Держекоінспекції України, зокрема Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, штатний розпис і кошторис затверджує Голова Держекоінспекції України за погодженням з Міністром екології та природних ресурсів України у межах граничної чисельності працівників, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів Держекоінспекції України;

державні службовці та працівники територіальних органів Держекоінспекції України, зокрема Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, призначаються на посади та звільняються з посад керівниками зазначених територіальних органів.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а структура та гранична чисельність працівників територіальних органів Держекоінспекції України, зокрема Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, штатний розпис і кошторис затверджуються Головою Держекоінспекції України за погодженням з Міністром екології та природних ресурсів України у межах граничної чисельності працівників, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів Держекоінспекції України, з огляду на відсутність у законодавстві вимоги надавати Держекоінспекцією України працівникам її територіальних органів техніко-економічного обґрунтування на скорочення посад та обґрунтування складання нового штатного розпису, суд дійшов висновку про безпідставність позовної вимоги позивача до відповідача 2 про зобов'язання посадових осіб останнього надати техніко-економічне обґрунтування на скорочення посад та обґрунтування складання нового штатного розпису.

Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача до відповідача 1 про визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної інспекції України від 22 січня 2016 року № 13 "Про наступне вивільнення працівників Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря", оскільки вважає, що цей наказ видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом України.

При цьому суд виходить з такого.

Як було зазначено раніше, структура та гранична чисельність працівників територіальних органів Держекоінспекції України, зокрема Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, штатний розпис і кошторис затверджуються Головою Держекоінспекції України за погодженням з Міністром екології та природних ресурсів України у межах граничної чисельності працівників, визначеної Кабінетом Міністрів України для територіальних органів Держекоінспекції України.

Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, яка є територіальним органом Держекоінспекції України, діє у складі останньої, їй підпорядковується та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, іншими актами законодавства України, при виданні зазначеного наказу про попередження працівників про наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням чисельності працівників відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України керувалася нормами Положення про Державну екологічну інспекцію Північно-Західного регіону Чорного моря, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12 грудня 2011 року №136, Положення про морські екологічні інспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року №429, постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року №85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державної органів" (зі змінами, внесеними постановою від 21 жовтня 2015 року №840), наказу Державної екологічної інспекції України від 16 листопада 2015 року №121 "Про затвердження граничної чисельності територіальних органів Держекоінспекції України", наказу Держекоінспекції від 30 грудня 2015 року №287 "Про введення в дію структури Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря" та наказу Держекоінспекції від 22 січня 2016 року №12 "Про введення в дію штатного розпису на 2015 рік Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря".

Посилання позивача на порушення відповідачем 2 його переважного права в залишенні на роботі суд касаційної інстанції знаходить безпідставним, оскільки оцінка дотримання працедавцем переважного права працівника на залишення на роботі може бути надана судом лише після настання факту вивільнення зазначеного працівника при вирішенні спору, що стосується такого вивільнення.

Позовні вимоги позивача про зобов'язання посадових осіб відповідача 2 перед вивільненням державних інспекторів згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України провести всі передбачені трудовим законодавством заходи, створити спеціальну комісію для проведення всебічного та об'єктивного порівняльного аналізу кваліфікації працівників, скласти та надати суду довідку про результати такого аналізу, в ході його проведення забезпечити дію переважного права залишення на роботі працівників, задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є передчасними.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 492 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Статтею 42 Кодексу законів про працю України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається визначеним в цій нормі особам.

Таким чином, працедавець зобов'язаний при розірванні трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників, виконати вимоги закону, в тому числі врахувати переважне право залишення на роботі працівників.

Оцінка дотримання працедавцем вимог закону при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці може бути надана судом лише після настання факту вивільнення зазначеного працівника при вирішенні спору, що стосується такого вивільнення.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, доведено правомірність оскаржуваного наказу та доведено відсутність протиправних дій при складанні та виконанні такого наказу, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов