Справа № 804/7089/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2017 рокусправа № 804/7089/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

За участю:

Представник Позивача - ОСОБА_1А.( довіреність від 19.10.2016 року)

Позивач ОСОБА_2

Представник третьої особи ОСОБА_3 ( довіреність від 14.08.2015 року.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року

у справі № 804/7089/16

за позовом ОСОБА_2

до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

третя особа: ОСОБА_5

про скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про скасування державної реєстрації за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності 14430964, з огляду на те, що відповідач протиправно здійснив державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки не витребував технічний паспорт, документ, що підтверджує присвоєння адреси, технічний опис майна.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації відмовлено.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга в якій посилаючись на підстави викладені у позові позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача та позивач апеляційну скаргу підтримали, просять суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник третьої особи проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2006 року по справі № 2-0280/2006 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, тертя особа: третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування визнано за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння № 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську.

Зазначене рішення, залишено без змін ухвалою апеляційного суд Дніпропетровської області від 25.12.2006 року.

Отже, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2006 року по справі № 2-0280/2006, яке набрало законної сили 25.12.2006 року визнано за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння № 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську

29.04.2016 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про державну реєстрацію права власності на домоволодіння 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2006 року по справі № 2-0280/2006, яке набрало законної сили 25.12.2006 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушення з боку органу владних повноважень вимог та приписів чинного законодавства щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Оспорюючи рішення відповідача щодо реєстрації права власності на домоволодіння 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську за ОСОБА_5 на зазначену, позивач вказує на те, що наявність протиправно зареєстрованого права власності за третьою особою, перешкоджає їй користуватися спірним домоволодінням, яке вона придбала у ОСОБА_7 02.08.2005 року, але не встигла зареєструвати своє право власності на дане домоволодіння.

Як встановлено під час перегляду справи та підтверджено матеріалами справи, договір купівлі-продажу домоволодіння 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано недійсним, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 21 210 грн. як витрати понесені останньою на придбання будинку. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5, 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Підстави відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень передбачені у ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктами 1, 6 ч. 1 ст. 19 Закону №1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до ст. 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно абз. 1 п. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

За п. 7 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок).

Згідно ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 13 Порядку державні реєстратори разом з оригіналами документів, що подаються з заявами у сфері державної реєстрації прав, приймають і копії необхідних документів, засвідчені в установленому порядку, які в подальшому долучаються до матеріалів реєстраційних чи облікових справ.

При цьому, за ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" однією з підстав відмови у державній реєстрації є звернення з заявою про державну реєстрацію прав неналежної особи.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання позивачки щодо порушених її прав, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували порушення саме її прав та законних інтересів, та не доведено, яким чином скасування оскаржуваного рішення відновить її порушені права та інтереси (якщо такі мали місце).

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та додані до неї документи, які подавались третьою особою з метою реєстрації права власності на домоволодіння 34 по вул. Ізмайлівській в м. Дніпропетровську за ОСОБА_5, відповідають вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013р. № 868.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі № 804/7089/16- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 14.04.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва