Справа № 701/1232/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 701/1232/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Костенко А.І. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправною відмови та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернулася до Маньківського районного суду Черкаської області з позовом до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання протиправною відмови Управління у призначенні пенсії згідно листа від 19.02.2015 року №445/04;

- зобов'язання Відповідача призначити пенсію на пільгових умовах за п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.12.2015 року.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 23.02.2017 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що право Позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зауважує, що ОСОБА_2 не подано документів, якими підтверджується виконання останньою встановлених норм обслуговування корів, а тому підстави для призначення пенсії на пільгових умовах відсутні.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за наявними у ній матеріалами у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається матеріалів справи, зокрема, зі змісту трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.10.1985 року (а.с. 11-13), довідок ТОВ «Нестерівка» (а.с. 14-15), Позивач працював дояркою у колективному господарстві ім. Мічуріна с. Нестерівка Манськівського району Черкаської області, в подальшому реорганізованого в КСП «Нестерівка», яке, у свою чергу, реорганізоване в ТОВ «Нестерівка», з 25.09.1985 року по 22.12.2003 року, з 09.06.2006 року по 27.04.2010 року, з 28.01.2011 року по 02.03.2015 року.

ОСОБА_2 звернулася до Відповідача із заявою від 19.12.2014 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, листом Управління від 19.02.2015 року №445/04 (а.с. 10) Позивачу повідомлено про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з тим, що відповідно до даних архівного відділу, відділу статистики про поголів'я та відомостей ТОВ «Нестерівка» про працюючих доярок за період з 1985 року по 2014 рік встановлено, що Позивач повністю виконувала норми обслуговування корів лише 3 роки. При цьому судом першої інстанції встановлено, що даний лист було отримано Позивачем 28.11.2016 року.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року №637 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови Відповідача у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки право на призначення відповідної пенсії підтверджується достатньою кількістю наявних у матеріалах справи доказів.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту трудової книжки Позивача вбачається, що останній працював дояркою у період з 25.09.1985 року по 22.12.2003 року, з 09.06.2006 року по 27.04.2010 року, з 28.01.2011 року по 02.03.2015 року, тобто більше 20 років.

Отже, як вірно зауважено судом першої інстанції, ОСОБА_2 досягла 50-ти річного віку та не менше 20 років пропрацювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Положеннями п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 в редакції, який був чинний на момент звернення до Управління, (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зі змісту трудової книжки Позивача вбачається, у 1986, 1989-1999 роках Позивач виконував річний мінімум трудової участі у громадському господарстві (а.с. 12). Водночас, оскільки, як вірно зазначено Апелянтом, відповідні записи у трудовій книжці вчинені без належного оформлення, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Так, зі змісту довідки ТОВ «Нестерівка» (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_2 працювала дояркою у період з 25.09.1985 року по 21.12.2003 року, з 09.06.2006 року по 27.04.2010 року, з 28.01.2011 року по 18.12.2014 року і повністю виконувала встановлені норми обслуговування тварин. Зазначена довідка, як вказано в останній, видана на підставі книг обліку трудового стажу та оплати праці з 1985 року по 21.12.2003 року, з 2006 року по 2010 рік, з 2011 року по 2014 рік.

Виконання встановлених норм обслуговування за період починаючи з 1992 року підтверджується даними первинного обліку (роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №6 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства»).

Тобто, уточнюючою довідкою, виданою ТОВ «Нестерівка» на момент звернення Позивача до Управління із заявою, підприємством було підтверджено факт виконання ОСОБА_2 норм обслуговування тварин.

При цьому судовою колегією враховується, що відповідно до п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Так, як вірно зазначив суд першої інстанції на підставі показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, Позивач у період з 1985 року працювала дояркою. При цьому всі свідки зазначили, що норм обслуговування до їм відома не доводилися, у той час як фактично кожна доярка обслуговувала групу корів не менше 25 голів, а іноді у по 30 в залежності від року.

Посилання Апелянта на обрахунок норм обслуговування корів кожною з доярок на підставі відомостей, викладених у довідках архівного відділу Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області від 03.12.2014 року №487 (а.с. 17) та від 26.11.2014 року №476 (а.с. 18), оцінюється критично, оскільки, на думку колегії суддів, виключно математичний обрахунок норми обслуговування корів шляхом ділення кількості голів на кількість доярок не враховує дані щодо відпусток, вихідних чи неробочих днів доярок тощо.

Тобто, зважаючи на викладені в довідці ТОВ «Нестерівка» (а.с. 15) відомості щодо виконання Позивачем встановлених норм обслуговування корів у період роботи дояркою, враховуючи показання свідків щодо фактичного обслуговування не менше 25 голів великої рогатої худоби, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_2 правових підстав для призначення пільгової пенсії за п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону.

Крім того, в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року у справі №701/726/15-а за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Манькійвському районі Черкаської області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії встановлено, що згідно довідки ТОВ «Нестерівка» від 30.03.2015 року №34 норма обслуговування корів з 1985 року по 2015 року в середньому складала 18 голів (а.с. 23-25).

Твердження Апелянта про те, що листом від 03.03.2015 року №28 ТОВ «Нестерівка» (а.с. 43) звернулося до Управління із проханням відкликати довідку про пільговий стаж роботи №82 від 19.12.2014 року на ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю можливості надати первинні документи щодо виконання норм обслуговування тварин, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на таке.

Як вже було встановлено, що матеріали справи свідчать про наявність у ОСОБА_2 стажу роботи дояркою більше 25 років, який дає право на призначення їй пенсії на підставі п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а нормами чинного законодавства не передбачено відкликання раніше виданих довідок про уточнення особливого характеру роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, колегія суддів відхиляє доводи Апелянта щодо підтвердження обґрунтованості його позиції фактом відкликання ТОВ «Нестерівка» раніше виданої Позивачу довідки про підтвердження пільгового стажу.

Аналогічна позиція, поряд з іншим, викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2014 року у справі № К/800/58026/14.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправною відмови та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.