Справа № 804/4252/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 р. Справа № 804/4252/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Гончарової І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
07 липня 2016 року Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1), в якому просила:
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами аналізу діяльності ФОП ОСОБА_1 встановлено, що станом на 30.05.2016 р. він має податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 8271,51 грн. та податок на доходи фізичних осіб у розмірі 3499,13 грн. З метою погашення даної податкової заборгованості, на виконання вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, боржнику було виставлено податкову вимогу від 15.08.2014 року №3759-25, однак заборгованість залишилася несплаченою.
Позивач надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. На адресу відповідача судом направлені повістки про виклик в судові засідання, проте конверти повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно до частини 11 статті 35 КАС України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
14.02.2013 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) було зареєстровано як субєкта господарської діяльності - фізичну особу-підприємця.
15.02.2013 року відповідача було взято на податковий облік до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Зазначена сума єдиного податку у встановлений законодавством строк та в повному обсязі сплачена не була.
Згідно з пунктом 36.1, пункту 36.2 статті 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в порядку оскарження, але не сплачене у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня на суму такого податкового зобов'язання.
Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З метою погашення даної податкової заборгованості, на виконання вимог п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, відповідачу надіслана податкова вимога про сплату податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями від 15.08.2014 року №3759-25, яку було надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дана податкова вимога була отримана відповідачем 20.04.2015 року.
Доказів оскарження вимоги матеріали справи не містять.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до ст. 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної виконавчої служби.
Враховуючи, що заборгованість відповідачем не сплачена, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_2