Справа № 758/284/17
Суддя: Васильченко О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/284/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

при секретарі - Лупінос Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що постановою № 3590 від 19.12.2016р., накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення благоустрою території, а саме: несвоєчасне очищення снігу та накриження прилеглої території до магазину за адресою АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що зазначена постанова не відповідає чинному законодавству України та підлягає скасуванню.

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги з викладених у позові підстав, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 48).

Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 30, 36). Свою правову позицію відповідач виклав у запереченнях.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, вважав за можливе розглянути дану справу за його відсутності на підставі поданих доказів.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Постановою № 3590 про накладення адміністративного стягнення від 19.12.16р. на ОСОБА_1, яка є керуючою магазином, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 850 грн., за порушення ст. 152 КУпАП, п. 3.2.1., 3.2.2., 7.5.1. Правил благоустрою міста Києва. Вказане порушення виявлено 29.11.16р. о 14:00 (а.с. 5).

Як вбачається з Договору суборенди № К-4-С від 11.11.16р. між ТОВ «Алмора» та ОСОБА_2 виникли відносини найму приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Вступ в дію вказаного договору суборенди підтверджено Актом приймання-передачі приміщення від 11.11.16р. (а.с. 15)

Припис № 1619449 від 29.11.16р. та протокол № 011265 про адміністративне правопорушення від 29.11.16р. у долучених до матеріалів справи копіях є нечитабельними, а тому судом до уваги не приймаються як докази.

В судовому засіданні від 28.02.17р. представник відповідача визнав, що частина території, яку належало прибрати від снігу, все ж була очищена, а тому на підставі ст. 61 ЦПК України дана обставина доказуванню не підлягає (а.с. 34).

Причиною спору між сторонами стало незаконне, на думку позивача, притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 3.2.1. та п. 3.2.2. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008р. № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» Відповідальні особи підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, юридичні та фізичні особи, що використовують будинки і споруди та приміщення в них на законних підставах, зобов'язані утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини).

Згідно п. 7.5.1. проведення зимових прибиральних робіт з очищення тротуарів під час снігопаду (зсування і підмітання снігу) здійснюється з періодичністю та за технологією, встановленими відповідними галузевими нормами та правилами. Власники садиб малоповерхової забудови здійснюють очищення від снігу тротуару (в разі наявності) вздовж огорожі на проїжджу частину під механізоване прибирання. Забороняється скидати сніг з тротуарів на проїзну частину вулиці після завершення робіт по її механізованому прибиранню. Не допускається розкидання соляних сумішей на території зелених насаджень під час прибирання вулиць, внутріквартальних проїздів, тротуарів та пішохідних доріжок.

Суд, вивчивши подані докази, прийшов до висновку, що позивач - ОСОБА_1 не є суб'єктом адміністративного правопорушення в розуміння ст. 152 КУпАП, а є працівником, що виконую трудову функцію на умовах трудового договору з ФОП ОСОБА_2.

Також, як вбачається з Договору суборенди суб'єктом договірних зобов'язань, зокрема, щодо виконання інших правил та вимог передбачених законодавством України згідно п. 6.6. розділу 6 Договору суборенди, є ФОП ОСОБА_2, а не позивач.

Крім того, судом враховується той факт, що в судовому засіданні сторона відповідача визнала те, що територія біля магазини все ж була деякою мірою очищена від снігу, а тому неможливим є встановлення наявності всіх елементів складу правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є недоведеним.

З огляду на викладене, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє доведення, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 152, ст.ст. 251, 256, 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 17, 71, 72, 104, 105, 158, 161- 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 3590 від 19 грудня 2016р. адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., за порушення ст. 152 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Васильченко