Справа № 361/7314/16-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/7314/16-а
Провадження № 2-а/361/95/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 квітня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Власик Л.Г., розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Плосківської сільської ради Броварського району Київської області , третя особа Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, про визнання протиправним та скасування рішення , зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Плосківської сільської ради Броварського району Київської області № 79 від 14.09.2016р., прийняте на 9-й сесії ради сьомого скликання за результатами розгляду його клопотання, поданого 30.08.2016р. в порядку статті 118 ЗК України (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність), яким рада перенесла вирішення питання про надання йому у власність земельної ділянки та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд чергової сесії після отримання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Першотравневе; та зобов'язати відповідача Плосківську сільську раду прийняти рішення про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки, зазначеної у клопотанні від 30.08.2016р., орієнтовно площею 0,1595га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності на території Плосківської сільської ради (у межах Плосківської сільської ради - с. Першотравневе), а також надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації, в строки, порядку і спосіб, передбачений статтею 118 Земельного Кодексу України. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він з метою отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку 30.08.2016р. звернувся з відповідним клопотанням до відповідача, долучив всі передбачені законом документи, зокрема графічні матеріали з позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки в селі Першотравневе; відповідач вніс дане клопотання на розгляд сесії, але діючи протиправно і в порушення вимог ст.118 ЗК України не розглянув його клопотання по суті, не прийняв рішення про надання згоди на розробку проекту відводу, а своїм рішенням, прийнятим на сесії 14.09.2016р. , відклав розгляд його клопотання на розгляд чергової сесії після отримання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Першотравневе, тобто відклав розгляд клопотання на невизначений термін, чим порушив його права на своєчасний і належний розгляд клопотання та на отримання земельної ділянки у власність.

Відповідач Плосківська сільська рада Броварського району Київської області позов не визнав. Представник відповідача пояснив, що не оспорює прав позивача на подання відповідного клопотання в порядку ст.118 ЗК України, не оспорює того, що позивач звернувся 30.08.2016р. з клопотанням в порядку статті 118 ЗК України; дане клопотання було попередньо розглянуте, винесене на чергову сесію 14.09.2016р. і на сесії рада прийняла рішення про перенесення розгляду клопотання позивача до отримання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Першотравневе, оскільки без такої інвентаризації неможливо було точно визначити, чи є вказана позивачем земельна ділянка вільна, чи знаходиться у користуванні іншої (юридичної) особи.

Третя особа просила розглядати справу у відсутності представника.

При розгляді справи з поданих доказів і пояснень сторін встановлено:

Позивач подав до Плосківської сільської ради 30.08.2016р. клопотання (далі клопотання), в якому заявив про свій намір і бажання отримати у власність земельну ділянку, та просив винести на розгляд сесії його клопотання щодо надання йому безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовно площею 0,1595га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності на території Плосківської сільської ради (у межах Плосківської сільської ради - с. Першотравневе), а також просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки йому у власність у межах норм безоплатної приватизації. До клопотання позивачем були долучені графічні матеріали з позначенням конкретної земельної ділянки.

Відповідач листом від 1.09.2016р. повідомив позивача про реєстрацію його клопотання і про внесення клопотання на розгляд чергової сесії. Відповідач не оспорює того, що позивач подав дане клопотання і що він долучив до клопотання всі необхідні у даному випадку матеріали. Відповідач також не оспорює право позивача на подання такого клопотання, його право на отримання земельної ділянки .

Рішенням Плосківської сільської ради №79 від 14.09.2016р. , прийнятим на сесії 14.09.216р., було вирішено перенести вирішення питання про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд чергової сесії після отримання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Першотравневе. Дане рішення 19.09.2016р. було направлено позивачу.

Після того, позивач звертався до відповідача з запитом на публічну інформацію (щодо отримання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Першотравневе), і листом від 6.10.2016р. відповідач повідомив позивачу, що 17.05.2016р. радою надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Плосківської сільської ради, а саме села Плоске і села Першотравневе, що дану документацію було замовлено відповідній землевпорядній установі, але в бюджеті Плосківської сільської ради на 2016 рік не передбачено коштів на такі витрати ; на день відповіді велись перемовини стосовно підписання договору з виконавцем документації про затвердження кошторису робіт, строки початку та закінчення проведення інвентаризації земель будуть відомі після остаточного підписання договору.

Рішенням Плосківської сільської ради від 17.05.2016р. №53 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Плосківської сільської ради, а саме села Плоске і села Першотравневе.

Рішенням Плосківської сільської ради від 14.09.2016р. №78 внесено зміни до рішення від 17.05.2016р. №53, в частині зміни виконавця робіт.

З протоколу №9 засідання постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів… від 12.09.2016р. видно, що на комісії попередньо (перед сесією) розглядалось клопотання ОСОБА_1, виступив землевпорядник, пояснив, що земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 , згідно проекту формування території та встановлення меж Плосківської сільської ради належить до ДП «ПЗ «Плосківський». Виступила сільський голова, пояснила, що вирішується питання щодо проведення інвентаризації земель села, до цього не можливо чітко визначити, кому належить дана земельна ділянка. Вирішено на комісії рекомендувати раді на сесії прийняти рішення про перенесення розгляду даного клопотання на чергову сесію після проведення інвентаризації земель.

Відповідач надав суду рішення Плосківської сільської ради від 2.03.1999р. №38 про затвердження технічної документації по виготовленню державного акту на право постійного користування землею Держплемзаводу «Плосківський» в межах Плоківської сільської ради, та про надання в постійне користування державному племінному заводу «Плосківський» земельної ділянки площею 2124,2 га, в тому числі сільськогосподарські землі 1908,6га, а також зрошувані, осушені, з них рілля, сади, сіножаті, пасовища, під виробничими будівлями, під господарськими шляхами, ліси, забудовані землі, болота, під водами.

З наданого суду Державного акту на право користування земельною ділянкою, видно, що даний державний акт виданий землекористувачу Державному племінному заводу «Плосківський» на підставі даного рішення сільської ради від 2.03.1999р. №38, з планом зовнішніх меж (без кадастрового номеру). Державний акт виданий 29.12.1999р.

Протягом розгляду справи позивач повторно подав до Плосківської сільської ради клопотання про надання йому дозволу на розробку проекту відводу щодо передачі у власність вказаної у першому клопотанні земельної ділянки, - клопотання подане 6.02.2017р. Як з'ясовано в судовому засіданні, дане клопотання до даного часу так само по суті радою не розглянуте.

Як пояснив представник відповідача, за даний час призначалось дві сесії, на 14.02.2017р. і повторно у березні 217року, на які виносилось на розгляд клопотання позивача (дане і перше від 30.08.2016р.), але воно не розглянуте через відсутність кворуму на сесії.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Згідно ч.2 - Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і, зокрема, через селищні ради та їх виконавчі органи.

Згідно ч.1 ст.26 Закону - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1 ст.59 даного закону Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч.1 ст.47 даного закону постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Згідно ч.4 - Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу даних норм закону слід дійти висновку, що вирішення питань щодо передачі земельної ділянки у власність, в тому числі щодо надання дозволу (згоди) на розробку проекту відводу, віднесено до компетенції відповідача як до відповідного органу місцевого самоврядування, в межах якої знаходиться запитувана земельна ділянка. Вирішення питань у сфері земельних відносин за законом віднесено до виключної компетенції колегіального органу, тобто питання з приводу надання земельної ділянки у власність, в тому числі і розгляд питань про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки, має вирішуватись виключно радою на пленарному засіданні (сесії).

Враховуючи, що позивачем було подано до міської ради письмове клопотання у сфері земельних відносин, зокрема, про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки і про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (проекту відводу), то відповідно до ст.19 Конституції України, п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», положень ст.118 Земельного Кодексу України , відповідач був зобов'язаний дане питання підготувати та винести на розгляд колегіального органу (сесії) у строки, встановлені законом, тобто у місячний строк, і прийняти по даному клопотанню відповідне рішення (або про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про вмотивовану відмову у наданні такого дозволу виключно з підстав, передбачених законом).

Суд погоджується з позивачем у тому, що прийняте радою за його клопотанням рішення, хоча воно і прийнято у строки, передбачені статтею 118 ЗК, але воно не є розглядом по суті клопотання позивача. Оскільки оскаржуване рішення у собі не містить рішення по суті (як позитивного, так і негативного для позивача), тобто не є рішенням, передбаченим у ст.118 ЗК України. Фактично даним рішенням розгляд клопотання позивача по суті було відкладено на невизначений термін, що є порушенням і невідповідністю вимогам статті 118 ЗК України, і відповідно є порушенням права позивача на своєчасний розгляд його клопотання у сфері земельних відносин і на своєчасне прийняття результативного рішення.

Тому дії відповідача в цій частині (прийняття вказаного рішення) є протиправними.

З даних підстав, а також враховуючи, що оскаржуване рішення за своїм змістом не є рішенням, передбаченим у статі 118 ЗК України, тому дане рішення є незаконним (таким, що не відповідає закону), і крім того протиправним (таким, що порушує права позивача).

Статтею 6 КАСУ передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.17 КАСУ - юрисдикція адміністративних судів поширюється , зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч.1 ст.8 КАСУ - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.161, ст.162 КАС України суд може задовольнити позов повністю або частково, і у разі встановлення порушення охоронюваних законом прав особи, що звернулась за захистом свого права, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, про скасування прийнятого рішення, та/або покласти на відповідача певні зобов'язання, направлені на поновлення порушених прав особи.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач прийняв незаконне, необґрунтоване і протиправне рішення, фактично допустивши даним рішенням прикриту бездіяльність, що полягає у самоусуненні від прийняття рішення по суті клопотання, передбаченого сатттею118 ЗК України. Таке рішення підлягає скасуванню. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на те, що без проведення інвентаризації земель села він не міг однозначно визначитись з тим, чи є запитувана земельна ділянка вільною, або вона вже передана у користування іншій особі (в даному випадку Племзаводу «Плосківський»). Дана обставина дійсно має суттєве значення для прийняття рішення по суті клопотання, і у разі підтвердження даної інформації та у випадку накладення одної земельної ділянки на іншу - це могло б бути законною підставою для відмови у передачі вказаної (вже виділеної у користування іншій особі) земельної ділянки у власність позивача. Разом з тим, всі наявні сумніви могли бути радою перевірені і усунуті , зокрема, шляхом погодження місця розташування даної земельної ділянки, шляхом запитів до вказаного землекористувача і узгодження меж з даним землекористувачем, у інший спосіб; крім того, дані сумніви і чітке визначення межі з сусіднім землекористувачем мало б бути і могло бути з'ясоване саме під час виготовлення проекту відводу. Оскільки інвентаризація земель села не проведена, фактично не замовлена, і строки її проведення не визначені як на момент розгляду клопотання так і на даний момент, то слід вважати, що даним рішенням розгляд клопотання по суті дійсно було відкладено на невизначений строк, що законом не передбачено, більш того розгляд клопотання не відкладався на конкретно визначену іншу дату у логічно близькому майбутньому, - що при певних обставинах могло б бути прийняте до уваги як обґрунтованість, необхідність і правомірність. У даному ж випадку дане рішення є фактом самоусунення ради від прийняття рішення по суті і у встановлений законом строк.

Щодо другої частини позовних вимог, то суд виходить з наступного:

Позивач просить суд зобов'язати відповідача прийняти рішення про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки, зазначеної у клопотанні від 30.08.2016р.

Разом з тим, суд, розглядаючи адміністративний позов і надаючи оцінку діям (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень на відповідність вимогам, зазначеним у ч.3 ст.2 КАСУ, не може перебирати на себе виключних повноважень органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, та не може прийняти рішення по суті замість вказаного органу, а так само не може втручатись у процес прийняття рішення колегіальним органом та зобов'язувати його прийняте конкретне за змістом рішення. У даному випадку суд не вправі зобов'язати відповідача прийняти позитивне рішення на користь позивача - як про надання йому власність вказаної земельної ділянки, так і про надання дозволу на розробку проекту відводу. Суб'єкт владних повноважень повинен діяти у відповідності до вимог статті 118 ЗК України і до Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», до чого може бути зобов'язаний судом.

За результатами розгляду даних позовних вимог, суд їх задовольняє частково, і зобов'язує відповідача розглянути клопотання позивача у відповідності до ст.118 ЗК України і з прийняттям передбаченого статтею 118 ЗК України рішення.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує положення статті 118 ЗК України щодо наслідків не прийняття органом місцевого самоврядування рішення протягом місяця, - коли громадянин після закінчення визначеного в статті 118 ЗК строку (відведеного органу місцевого самоврядування для розгляду клопотання і для надання дозволу або відмови у наданні дозволу) автоматично набуває право сам (без отримання дозволу ради) замовити проект відводу. Тому фактично, сам по собі не розгляд клопотання радою протягом місяця не тягне невідворотного порушення прав позивача, надаючи йому інший механізм реалізації свого права. Разом з тим, в даному випадку рада прийняла за клопотанням позивача половинчасте рішення, тим самим створивши позивачу перешкоду у реалізації свого права на самостійне звернення за розробкою проекту відводу. Том суд вважає, що прийняте радою рішення дійсно є перешкодою у реалізації позивачем передбачених у статті 118 ЗК прав.

Тому суд вважає доцільним і необхідним у даному випадку покласти на відповідача обов'язок розглянути клопотання позивача з дотриманням вимог закону, а саме шляхом внесення на розгляд сесії ради у строки і у порядку, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, і з прийняттям рішення за результатами розгляду даного клопотання, без його конкретизації.

Так само, враховуючи встановлену законом двоетапну процедуру передачі земельної ділянки у власність, за якою на першому етапі колегіальним органом розглядається питання про надання дозволу на розробку проекту відводу з можливістю прийняття одного з двох видів рішення (про задоволення клопотання або про відмову), і лише у разі прийняття колегіальним органом рішення про надання такого дозволу, після виготовлення проекту відводу, тобто вже на другому етапі - колегіальним органом має бути розглянуто повторне звернення (клопотання) особи до цього органу про затвердження проекту відводу та про передачу земельної ділянки у власність (або про відмову у цьому), - то суд вважає, що на даному етапі відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача в частині не передачі позивачу земельної ділянки у власність, і відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку щодо внесення на розгляд сесії (на даному етапі) питання про передачу позивачу земельної ділянки у власність, що є на даний час передчасним.

З наведених підстав суд позов задовольняє частково.

Керуючись ст.ст.116, 118 ЗК України, ст.ст.2, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст.2, 161, 162 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково;

визнати протиправним та скасувати рішення Плосківської сільської ради Броварського району Київської області № 79 від 14.09.2016р., прийняте на 9-й сесії ради сьомого скликання, про перенесення вирішення питання про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки та про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд чергової сесії після отримання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель села Першотравневе;

зобов'язати Плосківську сільську раду Броварського району Київської області внести на розгляд найближчої сесії у строки і порядку, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, клопотання ОСОБА_1 , подане ним 30.08.2016р. в порядку статті 118 Земельного Кодексу України, в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або вмотивованої відмови у надані такого дозволу.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова