Справа № 233/5842/16-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5842/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача -

представника відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов*язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - ОСОБА_2 об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними, зобов*язання вчинити певні дії, вказуючи, що 06 жовтня 2016 року він пройшов перекомісію в обласній профільній медико-соціальній експертній комісії, де йому було подовжено 2 групу інвалідності пов*язаної з проходженням служби в ОВС. Оригінал довідки про перекомісію він надав до ОСОБА_2 ОУПФУ в Донецькій області для продовження виплати йому пенсії та видачі нового посвідчення. Для отримання посвідчення ним був заповнений відповідний бланк. 22 листопада 2016 року він отримав посвідчення, де було вказано що він є інвалідом армії 2 групи. Він ніколи не проходив службу в збройних силах України. З 1997 року по 2013 рік він проходив службу в ОВС. Надана до управління довідка зазначає, що він є саме інвалідом МВС. Видача йому незаконного посвідчення позбавляє його можливості отримувати безкоштовні ліки, проходити лікування в закладах охорони здоров*я системи МВС України, отримувати безкоштовні путівки для оздоровлення у відомчих санаторіях системи МВС України. Вважає, що у зв*язку з тим, що представники відповідача видали йому посвідчення, яке не відповідає довідці про присвоєння йому групи інвалідності, були грубо порушені його права, тому, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов*язати відповідача видати йому пенсійне посвідчення, де буде вказано, що він є інвалідом 2 групи МВС України або інвалід 2 групи захворювання пов*язане з проходженням служби в ОВС.

У судове засідання позивач не з*явився, звернувшись у позовній заяві з проханням розглянути справу за його відсутності (а.с. 1).

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, надавши письмові заперечення (а.с. 30), а також заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 56).

З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

06 жовтня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройдено огляд медико-соціальної експертної комісії із встановлення інвалідності 2 гр., повторно, причина інвалідності: захворювання, пов*язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, інвалідність встановлено на термін до 01 листопада 2018 року, що вбачається з копії виписки з акту огляду МСЕК до довідки АВ № 0605329 (а.с. 40-41).

07 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 ОУПФУ Донецької області та заповнив анкету відомостей про пенсіонера від 07 жовтня 2016 року (а.с. 38), в якій зазначив вид пенсії - інвалідність 2 гр., причина інвалідності - захворювання пов*язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, термін дії посвідчення - 01.11.2018 року, у заяві до відповідача у зв*язку з подовженням інвалідності просив надати дублікат пенсійного посвідчення (а.с. 39).

З копії одержаного ОСОБА_1 пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 вбачається: вид пенсії - по інвалідності 2 гр., інвалід армії, номер особового рахунку 218775/0565, термін дії - до 01 листопада 2018 року (а.с. 3).

Як вбачається з письмових заперечень (а.с. 30) ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 01 липня 2015 року як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи захворювання, пов*язаного з проходженням служби в ОВС відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, відповідно до ст. 18 цього Закону пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

В силу ст. 19 Закону групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" та пункту 4.9 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), документом, який підтверджує призначення громадянину пенсії, є пенсійне посвідчення.

Виготовлення посвідчень Фондом забезпечується у місячний строк на підставі таких відомостей: 1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконаннявідмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 2) прізвища, імя та по батькові; 3) дати народження; 4) статі; 5) номера особового рахунку; 6) виду пенсії: за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років; 7) у разі призначення пенсії по інвалідності - групи, причини інвалідності (із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань); 8) терміну дії посвідчення.

Посвідчення виготовляється на імя особи, якій призначено пенсію. У разі якщо пенсія призначена неповнолітній або недієздатній особі чи особі, цивільна дієздатність якої обмежена, у посвідченні зазначаються прізвище, імя та по батькові батька (матері) або опікуна, піклувальника (законного представника).

Відомості про групу, причину інвалідності та строк, на який встановлено інвалідність, зазначаються в посвідченні незалежно від виду призначеної пенсіонеру пенсії.

Пенсіонерам, які мають інвалідність з вадами (ураженням, захворюванням) слуху, зору та опорно-рухового апарату, в посвідченні після виду пенсії здійснюється відповідний запис (наприклад: "інвалід II групи/загальне захворювання по зору").

Особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у посвідченні після виду пенсії зазначається найменування органу, в якому особа перебувала на військовій службі.

Згідно п.10 Порядку посвідчення видається особисто пенсіонеру або іншій особі, яка представляє інтереси пенсіонера, на підставі нотаріально засвідченого доручення, а у разі, якщо пенсіонером є неповнолітня або недієздатна особа чи особа, цивільна дієздатність якої обмежена, - батькам, опікуну (законному представнику), піклувальнику, представнику закладу, який здійснює опіку та піклування, при предявленні паспорта, відповідного посвідчення, свідоцтва про народження, рішення суду або інших документів, що посвідчують особу та підтверджують її статус (повноваження), під підпис у журналі обліку пенсійних посвідчень (додаток 2).

Як вбачається з п. 15 Порядку в посвідченнях, виданих особам, які є інвалідами, та особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", використовуються такі скорочення назв причин інвалідності та найменувань органів, в яких особа перебувала на військовій службі: в тому числі 7) інвалід армії - інваліди внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не повязаного з виконанням обовязків військової служби (службових обовязків), або внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби; 12) МВС України - Міністерство внутрішніх справ України, тощо.

Як вбачається з позовної заяви та встановлено судом, позивачОСОБА_1 звернувся до відповідача з приводу продовження виплати пенсії по інвалідності після проходження огляду МСЕК та видачі йому відповідного посвідчення, для чого заповнив анкету відомостей про пенсіонера, надав заяву, до якої додав копію акту МСЕК.

22 листопада 2016 року позивач отримав посвідчення, із відомостями якого не погоджується та вважає їх помилковими.

При цьому, згідно п.п. 12-14 Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах посвідчення підлягає знищенню у випадку неточного запису, виявлення помилки, у випадку смерті особи, якій призначено пенсію, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Знищення проводиться комісіями, які утворюються на підставі наказів начальників територіальних управлінь Фонду, чисельністю не менше 3 осіб. Головою комісії за посадою є начальник територіального управління Фонду. Про знищення посвідчень складається відповідний акт, який підписується всіма членами комісії.

У разі якщо посвідчення стало непридатним для користування, втрачено або пенсіонер виявив бажання отримувати інший вид пенсії, за заявою пенсіонера видається нове посвідчення, про що робиться відмітка у пенсійній справі.

Таким чином даним Порядком врегульовано питання можливості заміни пенсійного посвідчення у випадку неточного запису, виявлення помилки та в інших випадках, передбачених законодавством, і це віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України. Суд, вирішуючи спір, не може підміняти собою орган владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

Як вбачається з відповіді представника відповідача (а.с. 57) із заявою щодо видачі йому 22 листопада 2016 року пенсійного посвідчення у період після 22 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не звертався. Тобто, питання відповідності відомостей пенсійного посвідчення, виданого позивачеві, вимогам діючого законодавства за доводами позивача ОСОБА_1 не було предметом розгляду представників відповідача, відповідне рішення з цього питання не приймалось.

У письмовій заяві (а.с. 9) позивач вказує, що звертався з вимогою до співробітників відповідача з вимогою видати йому пенсійне посвідчення яке відповідає нормам чинного законодавства в усній формі та йому було відмовлено, що не може бути взяте судом до уваги з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КАС України, за якою обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З врахуванням викладеного, суд не вбачає правових підстав до задоволення даного адміністративного позову ОСОБА_1 та вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, як передчасного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов*язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 квітня 2017 року. Повний текст постанови суду виготовлений 12 квітня 2017 року.

Суддя