Справа № 265/148/17
Суддя: Шевченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/148/17
Провадження №2-а/263/334/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого: судді Шевченко О.А.,

при секретарі: Пахніц О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР № 335850 у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП міста Маріуполя ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 335850 від 17.12.2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції ОСОБА_2 суттєво порушила його права. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Рябко І.В. не дала йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, відповідач проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Рябко І.В. пішла до свого патрульного автомобілю де винесла постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями відповідач грубо порушила вимоги ст.ст.278,279 КУпАП. Просив скасувати постанову серії АР № 335850 від 17.12.2016 року.

Позивач у судовому засіданні просив його позов задовольнити, постанову серії АР № 335850 від 17.12.2016 року скасувати з вище зазначених підстав. А також пояснив, що він їхав з увімкненою аварійною сигналізацією, у звязку з технічною несправністю автомобіля. Він зупинився на вимогу патрульної поліції, а тому порушення не було. Постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена без нього, а в автомобілі патрульної поліції. Можливості ознайомитись йому з матеріалами, не дали. А також було суттєво порушено його право на захист.

В своїх запереченнях Відповідач вказує на те, що під час патрулювання 17.12.2016 року близько 12:40год. було помічено транспортний засіб ВАЗ 21102, державний номерний знак НОМЕР_1, який був припаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» біля буд.64 по пр. Металургів в Центральному районі м. Маріуполя. Інспектор Рябко І.В. підійшла до водія автомобіля, представилась належним чином, довела водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонувала йому предявити документи, передбачені вимогами п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п.2 ч.1 ст.32 «Про національну поліцію» та п.2.4.а ПДР. Вимога інспектора щодо предявлення зазначених документів водія, була виконана позивачем не одразу, з певними труднощами і не в повному обсязі. А саме, інспектор навіть не мав змоги ознайомитися належним чином з посвідченням водія та реєстраційним документом на транспортний засіб, тому що водій весь час тримав ці документи тільки в своїх руках, також не мав при собі та не надав для ознайомлення поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, в процесі спілкування з інспектором позивач сам неодноразово визнавав факт скоєння ним правопорушення. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції м. Маріуполя діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУ, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що адміністративне правопорушення вона особисто не бачила. Позивачу було оголошено два порушення, оскільки на її думку їх було два, а саме він їхав по полосі маршрутних транспортних засобів та він порушив дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено». А також позивач стояв без увімкненої аварійної сигналізації.

Суд, вивчивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 335850 від 17.12.2016 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21102, державний номер НОМЕР_2, по пр. Металургів, 64, в Центральному районі міста Маріуполя, порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні його дії, чим порушив п.п.8.4.в, а також не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідальність згідно з ч. 1 ст.122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідальність згідно з ч. 1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається з переглянутого відеоматеріалу, наданого відповідачем, за кермом автомобіля ВАЗ 21102, державний номер НОМЕР_1, по пр. Металургів був позивач. Проте, встановити чи було адміністративне правопорушення, що стало причиною зупинки і перевірки документів, і яке саме, з наданого відео не можливо. На початку відео вбачається, що інспектор Рябко І.В. не впевнена, щодо причини зупинки, про яку запитує в напарника. Також на початку відео ОСОБА_1 повідомляє, що зупинився на вимогу патрульної поліції. На відео (12:47:05) напарник інспектора Рядко І.В. пропунує ОСОБА_1 самому обрати правопорушення. Знайшло своє підтвердження твердження позивача, щодо увімкненої аварійної сигналізації (12:50-12:51). На відео також відсутній розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому в судовому засіданні не знайшло підтвердження твердження відповідача, що було дотримано право ОСОБА_1 на захист, а також розяснення статті 268 КУпАП і дотримано процедуру розгляду справи та винесення постанови..

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення.

Однак, позивач вини не визнає, вважає, що відповідач розглянув справу з порушенням порядку, встановленого законом, не надав оцінку його запереченням, не з'ясував обставини, які підлягають з'ясуванню.

Відповідно до ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, розглядаючи адміністративну справу, відповідач зобов'язаний був неухильно дотримуватися вказаних вище вимог закону та забезпечити дотримання встановлених законом прав позивача.

У разі неможливості розгляду справи на місці вчинення, відповідач зобов'язаний був надати позивачу строк для підготовки до справи та забезпечити розгляд справи, згідно з вимогами закону, за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати дану справу про адміністративні правопорушення.

Висновок щодо цього викладено у Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з п. 6 розділу IV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, уповноважені посадові особи органів поліції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 278 КУпАП вирішують клопотання, зокрема: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію», - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Згідно п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Разом з цим, суд бере до уваги твердження позивача про порушення його права на захист виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалось вище на наданому відео відсутній момент розгляду справи і винесення постанови, а тому неможливо встановити чи діяли працівники поліції у спосіб встановлений законом.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах суд вважає, що були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист, що в свою чергу є суттєвим порушенням прав позивача та безумовною підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Зазначена правова позиція також закріплена у рішенні Європейського суду з прав людини від 21.10.2010 року, остаточне з 21.01.2011 року, справа «Корнєв і Карпенко проти України» № 17444/04, яка відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України повинна враховуватись разом із принципом верховенства права, та у постанові Верховного суду України від 09.07.2012 року № 5-3кс11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, у звязку із чим, враховуючи вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Статтею 293 КУпАП, передбачені рішення, які можуть бути прийняті при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення за результатами перевірки законності і

обгрунтованості винесеної постанови: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним

актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 17.12.2016 року серії АР № 335850 стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126, п.3 ч.1 ст.288, ст. 293, КУпАП, ст.ст. 8-11, 71, 122, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР № 335850 у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1-ї роти батальйону рядового поліції ОСОБА_2 серії АР № 335850 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: