Справа № 303/241/17-а,2-а/303/72/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 р. Справа № 876/3147/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Онишкевича Т. В.;

за участю секретаря судового засідання Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про зобовязання Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період роботи на посаді завідувача шкільною бібліотекою та вчителя початкових класів Бобовищанської середньої школи з навантаженням 6 годин в період з 01 вересня 1993 року по 02 вересня 1996 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при визначенні права на пенсію за вислугою років як працівнику освіти, відповідачем не прийнято до уваги період роботи позивача в Бобовищанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів на посаді завідувача шкільною бібліотекою та вчителя початкових класів, дану відмову в зарахуванні періоду роботи на посаді завідувача шкільною бібліотекою та вчителя початкових класів Бобовищанської середньої школи з 01 вересня 1993 року по 02 вересня 1996 року позивач вважає незаконною та такою, що порушує вимоги чинного законодавства.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи на посаді завідувача шкільною бібліотекою та вчителя початкових класів Бобовищанської середньої школи з навантаженням 6 годин в період з 01 вересня 1993 року по 02 вересня 1996 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Мукачівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії БТ-ІІ № 5745304 від 01 вересня 1989 року ОСОБА_1 01 вересня 1993 року була прийнята на посаду вчителя початкових класів Бобовищанської середньої школи, на посаду завідуючою бібліотекою з 6-годинним навантаженням уроків, згідно наказу № 42 від 25 серпня 1993 року Мукачівської райдержадміністрації.

02 вересня 1996 року ОСОБА_1 згідно наказу № 464 від 28 серпня 1996 року Мукачівського РНО переведена з посади завідуючої шкільної бібліотеки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Бобовище на посаду вчителя початкових класів (а.с.12).

З довідки № 08-13/175, виданої 13 грудня 2016 року начальником управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Бобовищанській середній школі на посаді вихователя групи продовженого дня з 01 вересня 1989 року (наказ № 701 від 01 липня 1989) по 01 вересня 1992 року, (наказ № 822 від 29 серпня 1992); Бобовищанській середній школі на посаді вчителя початкових класів з 01 вересня 1992 року (наказ № 822 від 29 серпня 1992 року по 01 вересня 1993 року (наказ № 422 від 25 серпня 1993 року); Бобовищанській ОСОБА_2 ступенів на посаді завідувача шкільної бібліотеки з 6-годинним навантаженням уроків з 01 вересня 1993 року (наказ № 422 від 25 серпня 1993 року) по 02 вересня 1996 року (наказ №464 від 28 серпня 1996 року) по теперішній час, що дає їй право на вихід на пенсію за вислугою років, за переліком, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 із змінами внесеними від 26 вересня 2002 року № 1436а/освіта, б/охорона здоров'я та згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.15).

Листом № 142-Ш/02-29 від 04 січня 2017 року Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років як працівнику освіти, оскільки до спеціального стажу роботи не зараховано період роботи в Бобовищанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів на посаді завідувача шкільною бібліотекою та вчителя початкових класів з 01 вересня 1993 року по 02 вересня 1996 року.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту «е» статті 55 даного Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Приймаючи рішення відповідач посилався на перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів №1436 від 26.09.2002 року, посади завідуючої шкільної бібліотеки та бібліотекаря школи, як такі, які дають право на пенсію за вислугу років в загальноосвітніх навчальних закладах не передбачені. Право на пенсію за вислугу років поширюється лише на завідувачів і бібліотекарів бібліотек, які мають статус юридичної особи та є закладом освіти.

Відповідно до положень ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно пункту е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Частиною 1 ст.30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» передбачено, що на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу» бібліотеки навчальних закладів за призначенням відносяться до спеціальних.

Разом з тим, згідно з п.2.1 Положення про мережу освітянських бібліотек МОН України та АПН України, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України №334/31 від 30.05.2003 року, освітянські бібліотеки - це узагальнена назва спеціальних педагогічних бібліотек (юридичні особи) або структурних підрозділів (бібліотеки) освітянських установ та організацій і бібліотек навчальних закладів усіх типів та рівнів акредитації, підпорядкованих Міністерству освіти і науки України, місцевим органам управління освітою та Академії педагогічних наук України. Вони акумулюють, зберігають та організовують доступ до профільної документної інформації учасників науково-дослідної діяльності, навчально-виховного процесу, керівних кадрів, забезпечуючи тим самим інформаційні потреби педагогічної науки та освіти. До мережі освітянських бібліотек належать спеціальні педагогічні бібліотеки та бібліотеки навчальних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04.11.1993 року, із наступними змінами, у розділі 1 «Освіта» у графі «Найменування закладів і установ» передбачено - бібліотеки, а у графі «Найменування посад» - завідуючі, бібліотекарі.

Пунктом 2 Приміток до вищевказаної постанови передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Мукачівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області при відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії безпідставно не було зараховано до спеціального стажу роботи той період, коли вона працювала на посаді завідувача шкільною бібліотекою з 01 вересня 1993 року по 02 вересня 1996 року.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року в справі № 303/241/17-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

ОСОБА_3

Ухвалу складено в повному обсязі 14 квітня 2017 року.