Справа № 826/19212/15
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

за участю секретаря судового засідання Понсе Кашоіди О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Градбуд» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Градбуд» до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 06 березня 2015 року №2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, 06 лютого 2015 року відповідачем складено акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Градбуд» щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ «БА «Столиця» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014» №114/26-55-22-02/32686582 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акту перевірки, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті (р. 25 Декларації з податку на додану вартість) за липень 2014 року на загальну суму 124366,00 грн.

На підставі висновків акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 155458,00 грн., з них за основним платежем 124366,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 31092,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до Головного управління ДФС у м. Києві в адміністративному порядку (скарги б/н від 01.04.2015 та від 16.06.2015). Проте, рішенням Державної фіскальної служби України №17103/6/99-99-10-01-04-25 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду первинної скарги - без змін.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Пунктом 150.1 статті 150 Податкового кодексу України визначено, що якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Встановлено, що відповідачем складено запит №49781/10/26-55-22-02-10 від 06.10.2014 про надання інформації та її документального підтвердження для проведення перевірки своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по господарських відносинах з ТОВ «БА «Столиця» за липень 2014 року, на який позивачем надіслано відмову про надання документів та їх документального підтвердження по господарських відносинах з ТОВ «БА «Столиця» за липень 2014 року (вих.№17/10/14-1 від 17.10.2014 року).

Відповідачем на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.78.1, п. 78.4 ст.78 та ст.79 Податкового Кодексу України відповідно до наказу ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.12.2014 року №4078 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «БА «Столиця».

Наказ на проведення перевірки виданий відповідачем у грудні 2014 року та направлений позивачу 26.12.2014 року, а тому доводи позивача щодо відсутності підстав для проведення перевірки до уваги не приймаються.

Враховуючи ненадання позивачем документів первинного обліку, відповідачем правомірно використано наявну у нього інформацію та зроблено висновки, які й стали підставою для прийняття оскарженого повідомлення-рішення про донарахування податку.

З приводу фінансово-господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентом ТОВ «БА «Столиця» за липень 2014 року слід зазначити, що між позивачем, як замовником, та ТОВ «Будівельний альянс «Столиця», як підрядником, укладено договір на виконання робіт №1-020614 від 02.06.2014 року, за умовами якого підрядник зобов'язався власними силами та/або залученими силами та засобами в обумовлений строк виконати роботи та передати їх замовнику. Договірна ціна робіт за договором складає 589200,00 грн. (в т.ч. ПДВ). Строк виконання робіт встановлено сторонами з 02.06.2014 року по 31.07.2014 року.

Вказаний договір не містить положень щодо індивідуально визначених ознак об'єкта робіт, його місцезнаходження тощо.

Відповідно до умов договору на виконання робіт №1-020614/1 від 02.06.2014 року, за умовами якого підрядник зобов'язався власними силами та/або залученими силами та засобами в обумовлений строк виконати роботи з декоративного покриття типу «Американка» на об'єкті та передати їх замовнику. Об'єкт - житловий комплекс з торгово-офісними об'єктами та паркінгом по вул. Сурикова, 3, Солом'янський район у м. Києві. Будинок №1. Договірна ціна робіт за договором складає 116800,00 грн. (в т.ч. ПДВ). Строк виконання робіт встановлено сторонами з 02.06.2014 року по 31.07.2014 року. Також позивачем додано додаток 1 до цього договору на оздоблювальне шпаклювання стін розпилювачем декоративною шпаклівкою на суму 116800,00 грн.

Відповідно до умов договору на виконання робіт №2-010714 від 01.07.2014 року, за умовами якого підрядник зобов'язався власними силами та/або залученими силами та засобами в обумовлений строк виконати роботи з декоративного покриття типу «Американка» на об'єкті та передати їх замовнику. Об'єкт - житловий комплекс з торгово-офісними об'єктами та паркінгом по вул. Сурикова, 3, Солом'янський район у м. Києві. Будинок №1. Договірна ціна робіт за договором складає 153 000 грн. (в т.ч. ПДВ). Строк виконання робіт встановлено сторонами з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року. Також позивачем додано додаток 1 до цього договору на оздоблювальне шпаклювання стін розпилювачем декоративною шпаклівкою на суму 153000,00 грн.

На підтвердження фактичного виконання господарських зобов'язань за договорами позивачем суду пред'явлено довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 за червень-липень 2014 року, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні, ліцензію контрагента щодо надання дозволу на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, витяг з реєстру платників податку на додану вартість відносно ТОВ «БА «Столиця».

Також, надано витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/20217/14 від 06.02.2015 року за позовом ТОВ «БА «Столиця» до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, якою позов задоволено повністю та визнано протиправними дії податкових органів щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «БА «Столиця», за результатами якої складено акт 2528/26-55-22-08/39178652 від 20.08.2014 року. Рішення суду залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 16.04.2015 року.

Суд першої інстанції вірно вказав, що податковий орган надаючи оцінку господарській діяльності позивача керувався висновками акту перевірки, який не відповідає діючому законодавству згідно судового рішення. Наведені у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду обставини є доведеними та не потребують доказування з боку позивача.

З огляду на вищенаведене, вбачається, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст ухвали виготовлено 12.04.2017 року.

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.