Справа № 2а-7012/11 (6-а/336/52/2017)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 рокусправа № 2а-7012/11 (6-а/336/52/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 березня 2017 року у справі 2-а-7012/11 (6-а/336/52/2017) за заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі № 0827/2-а-7012/2011 року про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 березня 2017 року вказану заяву задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа № 0827/2-а-7012/2011 виданого 01.03.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2011 року, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013 року залишена без змін, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя щордо не призначення, не нарахування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 11.11.2010 року. Зобов'язано УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 11.11.2010 року до змін в законодавстві або змін соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, отриманих за вказаний період. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с. 12)

Вказана постанова у справі № 0827/2-а-7012/2011 пред'явлена позивачем до виконання.

Листом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 4495-10-40/6 від 21.02.2017 року ОСОБА_2 повернуто документи з виконання рішення № 0827/2-а-7012/2011 від 25.05.2011 року, оскільки відносно нього дія постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою" не розповсюджується, оскільки рішення суду набрало законної сили після 01.01.2013 року, а саме 20.06.2013 року. При цьому зазначено, що у разі пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, заявнику необхідно звернутись до суду з відповідною заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. (а.с. 29)

01.03.2017 року позивач звернулася із заявою до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, в якій просила видати їй виконавчий лист у справі № 0827/2а-7012/2011. Згідно даної заяви ОСОБА_2 отримала виконавчий лист вказаною датою, що підтверджується наявними матеріалами справи. (а.с. 26)

02.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі № 0827/2-а-7012/2011.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, пропущений позивачем з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Проте колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

За приписами статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції станом на час набрання законної сили постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 червня 2011 року для судових рішень встановлений річний строк для пред'явлення виконавчого документа, який обчислюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, останнім днем пред'явлення виконавчого листа до виконання було 1 травня 2014 року, а з урахуванням святкових та вихідних днів - 5 травня 2014 року як перший робочий день.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Вказана норма кореспондується з положеннями частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у відповідності до якої стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлено судом за наявності обґрунтованих причин, які визнаються судом поважними.

Як зазналось вище, на виконання судового рішення, яке набрало законної сили 20.06.2013 року, позивач звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа у справі № 0827/2а-7012/2011 лише 01.03.2017 року, та отримала його вказаною датою, тобто вже з пропущеним строком пред'явлення до виконання майже на чотири роки. Обґрунтовуючи пропущення строку, стягувач зазначила, що у зв'язку з постійними змінами порядку виконання рішень судів по «Дітям війни», який регулює Кабінет Міністрів України, не виконання рішення суду, перенаправлення виконавчих документів у різні створені виконавчі органи, строк пред'явлення виконавчого листа закінчився, а отже на її думку, строк пропущений з поважних причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на подання заяви про виконання виконавчого документа.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання відсутні, оскільки зауважені останньою причини пропуску строку, не можуть бути визнані поважними з огляду на те, що вони не є об'єктивно непереборними та не пов'язані з дійсними істотними перешкодами.

Судом же першої інстанції взагалі не наведено жодної причини для поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Нерозуміння особою порядку та строків виконання судових рішень не є поважною причиною пропуску такого строку.

Таким чином, судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення не встановлено усіх істотних обставин справи та не надано їм належної правової оцінки.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

За таких обставин колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо задоволення заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 березня 2017 року у справі 2-а-7012/11 (6-а/336/52/2017) скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі № 0827/2-а-7012/2011- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко