Справа № 423/402/17
Суддя: Закопайло В. А.
Дата ухвалення: 2017-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №423/402/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Закопайла В.А.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

01 лютого 2017 року позивач звернувся до Попаснянського районного суду з адміністративним позовом до УПФУ в Попаснянському районі, в якому зазначає, що 11 січня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Але, відповідач, розглянувши заяву позивача, своїм рішенням від 20 січня 2017 року відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, посилаючись на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи, неправомірно виключивши та не зарахувавши пільговий стаж його роботи на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонуДержавної воєнізованої гірничорятувальної служби в вугільній промисловості України у період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно,тобто 15 років 03 місяця 10 днів. А тому в поданому позові позивач просить суд визнати неправомірними такі дії відповідача, зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу стаж його роботи на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонуДержавної воєнізованої гірничорятувальної служби в вугільній промисловості України у період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

В судовому засіданні представник позивача шляхом подання уточненого адміністративного позову (а.с.40-42) збільшив розмір заявлених позовних вимог та просив суд зобовязати відповідача зарахувати позивачу до його загального стажу період його роботи з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року включно на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4, а також зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону, призначивши позивачу пенсію за віком на пільгових відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його необгрунтованість, стверджуючи при цьому, що позивачем не було надано відповідних уточнюючих довідок, які б підтверджували факт роботи позивача повний робочий день на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонуу період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року. У звязку з чим у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічні доводи містяться в письмових запереченнях відповідача (а.с.20).

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з оглядом на наступне частково з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Так, згідно наданої копії паспорта (а.с.8) судом встановлено, що позивач народився 01 січня 1967 року, тобто 01 січня 2017 року позивачу виконалося 50 років.

Згідно п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За записами трудової книжки визначається не тільки загальний стаж роботи, але і встановлюються відомості, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що згідно записів в трудовій книжці позивача (а.с.6-7), протягом своєї трудової діяльності позивач працював (в тому числі):

-у період з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року - на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4, про що свідчать п.п.3-4 трудової книжки,

-у період з 21 серпня 1999 року та до теперішнього часу- на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону, при цьому за час роботи позивача на займаній посаді на підприємстві чотири рази, а саме 09.06.2000, 03.06.2005, 03.06.2010 та 03.06.2015 проводилась атестація робочих місць, за наслідками якої за умовами праці було підтверджено право позивача на пенсію за Списком №1, про що безпосередньо зазначено у п.п.9,11,12 та 13 трудової книжки позивача.

Також судом встановлено, що 11 січня 2017 року позивач, досягнувши 50 річного віку, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши при цьому копію паспорта, трудової книжки, диплому та інші документи. Але, відповідач, розглянувши заяву позивача, своїм рішенням від 20 січня 2017 року (а.с.16) відмовив позивачу у призначенні такої пенсії, посилаючись на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи, неправомірно виключивши та не зарахувавши пільговий стаж його роботи на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонуДержавної воєнізованої гірничорятувальної служби в вугільній промисловості України у період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно,тобто 15 років 03 місяця 10 днів, а також не включивши до загального стажу роботи стаж його роботи на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4. При цьому відповідач своїм рішенням встановив, що загальний стаж роботи позивача складає 30 років 07 місяців 15 днів, з яких на пільгових умовах за Списком №1 був зарахований стаж роботи на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонупісля 30 листопада 2014 року, а саме 01 рік 11 місяців 21 день.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини по справі, які не заперечуються сторонами, суд, перевіряючи правомірність прийнятого відповідачем щодо позивача рішення від 20.01.2017, зазначає наступне.

Так, вирішуючи позовні вимог в частині зарахування до загального стажу стаж роботи позивача на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4 у період з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року, суд зазначає, що причиною відмови у зарахуванні цього періоду роботи до загального стажу є те, що відповідні записи у трудовій книжці були зроблені різними чорнилами, що є порушенням Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністрерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993.

Разом з тим, розглядаючи питання щодо зарахування зазначеного періоду роботи позивача до загального стажу роботи, відповідач самостійно не перевірив зазначені у трудовій книжці відомості щодо цієї роботи позивача, хоча мав таку можливість, та не прийняв до уваги наступні обставини та відомості.

Так, відповідно до рішення Попаснянської районної ради Луганської області №38/2 від 14.10.2014 (а.с.15), Первомайська однопрофільна міська лікарня №4 була тимчасово прийнята у загальну власність територіальних громад сіл, селищ та міст Попаснянського району, після чого як структурний підрозділ, увійшла до складу Попаснянської центральної районної лікарні.

Згідно отриманої на запит суду довідки, яка була підписана головним лікарем Попаснянської ЦРЛ (а.с.34), на підставі первинних документів був повністю підтверджений час роботи позивача на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4 у період з 15 липня 1991 року по 19 серпня 1999 року. При цьому представник відповідача після візуального огляду цієї довідки фактично визнав достовірність відомостей, зазначених у довідці. У звязку з чим суд вважає доведеним факт роботи позивача на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4 у вищезазначений період, а тому період роботи позивача з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року повинен бути зарахований до загального трудового стажу позивача.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу стаж роботи позивача на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонуу період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року, суд зазначає наступне.

Так, згідно «Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року за №461, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 5 Державна воєнізована гірничорятувальна служба у вугільній промисловості передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають особовий склад, який безпосередньо забезпечує здійснення екстрених і невідкладних заходів щодо запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення пошукових і аварійно-рятувальних робіт.

Також, відповідно до «Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року, підрозділ III Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом, передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають респіраторники; командири відділень і взводів, їх заступники (помічники).

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (надалі Порядок №637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. При цьому у довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Разом з тим суд зазначає, що позивач в дійсний час не має можливості надати на адресу відповідача уточнюючи довідки, які б підтверджували наявність пільгового стажу за час роботи позивача на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону, так як ці підприємства знаходяться на тимчасово не підконтрольній території Луганської області, у звязку з чим вимогивідповідача щодо надання таких довідок завідомо є такими, що не можуть бути виконаними без надзвичайно високого ризику для життя та здоровя позивача або інших осіб.

Так, судом враховується, щопозивач в дійсний час не має можливості надати на адресу відповідача уточнюючи довідки, які б підтверджували наявність пільгового стажу за час роботи позивача на інших вищезазначених підприємствах вугільної промисловості, так як первинні архівні документи залишились у м.Кадіївка (колишня назва м.Стаханов) Луганської області, тобто на тимчасово не підконтрольній території Луганської області, у звязку з чим вимогивідповідача щодо надання таких довідок завідомо є такими, що не можуть бути виконаними без надзвичайно високого ризику для життя та здоровя позивача або інших осіб.

При цьому суд зазначає, що відповідно до абзацу 6 п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них» передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (пункт 20 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМУ №1028 від 09.12.2015р.).

Із наданої сторонами виписки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу на а.с.10-13) судом встановлено, що позивач дійсно працював на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загонуу період з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року, що підтверджується відповідними записами про: нарахування позивачу заробітної плати із зазначенням розміру нарахованої зарплати, сума заробітку для нарахування пенсії та кількість днів страхового стажу. При цьому суд зазначає, що до 01.04.2002 року другий воєнізований гірничорятувальний загін Державної воєнізованої гірничорятувальної служби в вугільній промисловості України на підставі п. «д» статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не був зобовязаний здійснювати відрахування в пенсійний фонд України, що не заперечується представником відповідача та підтверджується відповідним листом на а.с.14. А тому у відомостях персоніфікованого обліку позивача за період з 21.08.1999 року по 31.03.2002 року не має ніяких відомостей про роботу у гірничорятувальному загоні, та про віднесення цього періоду до пільгового стажу.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.17 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про відмову позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, не сприяв позивачу у вирішенні питання щодо підтвердження наявності пільгового стажу на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, хоча мав таку можливість.

Так, судом за клопотанням представника позивача були допитані свідки:

- ОСОБА_4, який у період з 01.08.1999 працював на посаді респіраторника 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону, що підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці (а.с.31-33), при цьому за час роботи свідка на займаній посаді на підприємстві 09.06.2000, 03.06.2005 та 03.06.2010 проводилась атестація робочих місць, за наслідками якої за умовами праці було підтверджено право свідка на пенсію за Списком №1;

- ОСОБА_5, який у період з 01.08.1999 та до теперішнього часу працює на посадах респіраторника та командира відділення 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону, що підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці (а.с.35-36), при цьому за час роботи свідка на займаній посаді на підприємстві 09.06.2000, 03.06.2005, 03.06.2010 та 03.06.2015 проводилась атестація робочих місць, за наслідками якої за умовами праці було підтверджено право свідка на пенсію за Списком №1.

При цьому вищезазначені свідки підтвердили, що вони за час своєї роботи у 3-му взводі другого воєнізованого гірничорятувального загонудійсно працювали увесь час разом з позивачем у одному підрозділі та в одну зміну.

Крім того, судом враховуються й відомості, які були отримані на запит суду, відповідно до яких свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дійсний час є пенсіонерами і перебувають на обліку в органах ПФУ та отримують пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому стаж їх роботи у 3-му взводі другого воєнізованого гірничорятувального загонупочинаючи з 01 серпня 1999 року був зарахований як пільговий стаж під час призначення пільгової пенсії (а.с.37-38,52-53), а дати проведення атестації робочих місць на підприємстві, які зазначені у трудових книжках свідків, в повному обсязі співпадають з аналогічними відомостями, зазначеними у трудовій книжці позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відповідно до абз.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» одним із принципів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обовязків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А тому відповідач, визнавши право свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на отримання пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періоду їх роботи у 3-му взводі другого воєнізованого гірничорятувального загону та з урахуванням відомостей щодо атестації робочих місць на цьому підприємстві, діючи за аналогією, на думку суду повинен визнати і право позивача на отримання такого виду пільгової пенсії.

При таких встановлених судом обставинах суд вважає, що рішення відповідача від 20.01.2017 про відмову позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, так як судом встановлено, що з урахуванням встановлених судом фактичних обставин по справі позивач має достатньо пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст.13Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, судом враховується, що відповідно до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності, у звязку з чим суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах починаючи з 02 січня 2017.

Вирішуючи позов таким чином, судом враховується, що позивачем під час звернення до суду були понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією на а.с.1, у звязку з чим та відповідно до ст.94 КАС України суд вважає необхідним зазначені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, Закону України «Про пенсійне забезпечення», «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, керуючись ст.ст.9,71,86,158-163,183-2,186 КАС України, суд

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасувати відповідне рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 20 січня 2017 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_3 до його загального стажу період його роботи з 15 липня 1991 року по 31 січня 1993 року включно на посаді лікаря-травматолога Первомайської міської лікарні №4, а також зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 21 серпня 1999 року по 30 листопада 2014 року включно на посаді помічника командира 3-го взводу другого воєнізованого гірничорятувального загону.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 02 січня 2017 року призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.

Суддя: В.А.Закопайло