Справа № 817/1551/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" квітня 2017 р. Справа № 817/1551/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3, Національного антикорупційного бюро України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного антикорупційного бюро України про визнання неправомірними та скасування рішення, розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Національного антикорупційного бюро України, в якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з оцінювання результатів стажування на посадах в Національному антикорупційному бюро України, оформлене протоколом №3;

- визнати неправомірним та скасувати Розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України №1309-р від 14.09.2016 року щодо звільнення позивача 14.09.2016 року з посади детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів з підстав, передбачених іншими законами, п. 9 ст. 36 КЗпПУ, п. 3 ст. 14 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України";

- поновити позивача на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу Головного підрозділу;

- стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

- визнати неправомірною бездіяльність Директора Національного антикорупційного бюро України, що виразилась у ненаданні чергової строкової відпустки тривалістю 30 (тридцять) календарних днів із виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку;

- стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь позивача грошову допомогу в розмірі середньомісячного заробітку, що підлягала для виплати у зв'язку з наданням чергової відпустки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано розпорядження директора Національного антикорупційного бюро України від 14.09.2016 року №1309-р "Про звільнення ОСОБА_3".

Поновлено ОСОБА_3 на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів з 15.09.2016 року.

Стягнуто з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.09.2016 року по 30.01.2017 року включно в розмірі 135453 грн. 85 коп. (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів з 15.09.2016 року та стягнення з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 31368 грн. 26 коп. звернуто до негайного виконання.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Сторони з судовим рішенням не погодились і оскаржили його в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги сторони обґрунтовують тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, не погоджуючись з постановою в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльності директора НАБУ, які виявились у ненаданні їй чергової строкової відпустки з виплатою грошової допомоги та стягнення з відповідача на її користь грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку у зв'язку з наданням чергової відпустки, зазначила, що її заява про надання щорічної основної відпустки з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, відповідачем розглянута не була. Суд першої інстанції, на її думку, не врахував, що вона ознайомилася з розпорядженням про звільнення після подання заяви про надання відпустки, відтак, відповідачем їй мала бути надана відпустка з виплатою грошової допомоги.

Національне антикорупційне бюро України, не погоджуючись з постановою в частині задоволення позовних вимог, посилається на те, що суд не дав правильної юридичної оцінки обставинам справи, а тому постановив рішення, яке не відповідає вимогам закону. Зокрема, зазначає відповідач, поза увагою суду залишились питання специфіки проходження детективами НАБУ стажування . Суд, на думку відповідача, не врахував докази , що подані на обґрунтування висновків щодо професійної придатності ОСОБА_3 обіймати посаду детектива НАБУ.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга Національного антикорупційного бюро України підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3.), на підставі розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України №83-р від 14.09.2015 року "Про призначення та оплату праці ОСОБА_3", призначено на посаду детектива Національного бюро Першого відділу детективів Підрозділу детективів з 14.09.2015 року в порядку переведення, як таку, що пройшла за конкурсом, з обов'язковим стажуванням строком до одного року (стаття 14 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України") (т.1 а.с. 9-10, 34-42).

23.10.2015 року ОСОБА_3 було повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме, зміну найменування посади детектива Національного бюро Першого відділу детективів Підрозділу детективів на посаду детектива Національного бюро Першого (підрозділу) відділу детективів Головного підрозділу детективів через два місця з моменту отримання даного повідомлення (т.1 а.с. 43).

На підставі розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 10.11.2015 року №324-р "Про переведення детективів Національного антикорупційного бюро України" ОСОБА_3, у зв'язку зі службовою необхідністю, переведено на посаду детектива Національного бюро Третього відділу детективів Підрозділу детективів, з 10.11.2015 року, звільнивши її з посади детектива Національного бюро Першого відділу детективів Підрозділу детективів (т.1 а.с. 44-45).

Наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 23.12.2015 року №137-н "Про зміни в організації праці" з 23.12.2015 року змінено найменування посади детектива Третього відділу детективів Підрозділу детективів на посаду детектива Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів (т.1 а.с. 46-50).

07.04.2016 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме, зміну найменування посади детектива Національного бюро Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів на посаду детектива Національного бюро Четвертого відділу Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів (т.1 а.с. 51).

Наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 08.04.2016 року №31-н "Про зміни в організації праці" з 08.06.2016 року змінено найменування усіх посад із віднесенням працівників Головного підрозділу детективів до того чи іншого відділу згідно додатку до цього наказу, а саме, Третій підрозділ (відділ) детективів Головного підрозділу детективів на Третій підрозділ детективів Головного підрозділу детективів, до складу якого входить Четвертий відділ детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів (т.1 а.с. 54-55).

На підставі розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 20.05.2016 року №615-р "Про зміни найменування посади деяких працівників Національного антикорупційного бюро України" ОСОБА_3, детектива Національного бюро Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів, вирішено вважати детективом Національного бюро Четвертого відділу Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів (т.1 а.с. 56).

25.05.2016 року керівник Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 затвердив індивідуальний план стажування ОСОБА_3 з 25 травня 2016 року по 13 вересня 2016 року на посаді детектива Національного бюро Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, в якому зазначено старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_5 керівником стажування (т.1 а.с. 57-62).

20.06.2016 року керівник Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 затвердив індивідуальний план стажування ОСОБА_3 з 20 червня 2016 року по 13 вересня 2016 року на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, в якому зазначено старшого детектива - заступника керівника Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_6 керівником стажування (т.1 а.с. 63-67).

30.08.2016 року ОСОБА_3 складено звіт про проходження стажування на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (т.1 а.с. 69-70).

01.09.2016 року на ім'я Директора Національного антикорупційного бюро України надійшла доповідна записка керівника Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 з проханням надати рішення щодо розгляду на Комісії з оцінювання результатів стажування на посадах у Національному антикорупційному бюро України питання завершення стажування детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 (т.1 а.с. 68).

На засіданні Комісії з оцінювання результатів стажування на посадах у Національному антикорупційному бюро України прийнято рішення, оформлене протоколом від 09.09.2016 року №2, про необхідність прийняття рішення за результатами розгляду результатів стажування ОСОБА_3 на наступному засіданні комісії (т.1 а.с. 82-85).

13.09.2016 року головою Комісії з оцінювання результатів стажування на посадах у Національному антикорупційному бюро України затверджено висновок про результати стажування ОСОБА_3 на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, складений керівником Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 (т.1 а.с. 71-72).

На засіданні Комісії з оцінювання результатів стажування на посадах у Національному антикорупційному бюро України прийнято рішення, оформлене протоколом від 13.09.2016 року №3, яким ухвалено вважати незадовільними результати стажування ОСОБА_3 - детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, рекомендовано не продовжувати трудові відносини між Національним бюро та стажистом і звільнення з посади (т.1 а.с. 86-88).

Комісією з оцінювання результатів стажування на посадах у Національному антикорупційному бюро України видано ОСОБА_3 довідку за результатами стажування у Національному антикорупційному бюро України від 13.09.2016 року, в якій зазначено "висновок керівника стажування (оцінка) незадовільна, стажист не готовий до самостійного виконання повноважень за посадою з питань оперативно-розшукової діяльності та здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, підслідних Національному бюро" (т.1 а.с. 89).

14.09.2016 року ОСОБА_3 подано заяву на ім'я Директора Національного антикорупційного бюро України про надання щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 14.09.2015 року до 13.09.2016 року тривалістю 30 календарних днів з 14.09.2016 року з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати (т.1 а.с. 95-96).

Розпорядженням Директора Національного антикорупційного бюро України від 14.09.2016 року №1309-р "Про звільнення ОСОБА_3." ОСОБА_3 звільнено з посади детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів з 14.09.2016 року з підстав, передбачених іншими законами, пункт 9 статті 36 Кодексу законів про працю України, пункт 3 статті 14 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" з виплатою їй грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 14.09.2015 року до 13.09.2016 року тривалістю 30 календарних днів та додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 11 років тривалістю 7 календарних днів (т.1 а.с. 90).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині визнання неправомірним та скасування Розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України №1309-р від 14.09.2016 року щодо звільнення позивача 14.09.2016 року з посади детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів з підстав, передбачених іншими законами, п. 9 ст. 36 КЗпПУ, п. 3 ст. 14 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" , а також поновлення позивача на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу Головного підрозділу, суд першої інстанції, аналізуючи норми Положення про організацію і порядок проходження стажування на посадах в Національному антикорупційному бюро України, затвердженого наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 24.05.2016 року №49-н, виходив з того, що стажування позивача було організовано неналежним чином, зокрема, складені індивідуальні плани за формою суперечать вимогам до додатку 1 до Положення ці плани не містять даних про ознайомлення працівника з ними, у звіті про проходження стажування на посаді детектива, відомості про виконання індивідуальних планів ОСОБА_3, не відображено, що рішення про призначення керівників стажування позивачу до відому не доводилось, відповідачем не подано доказів розгляду керівниками стажування звіту ОСОБА_3 та складення висновку за результатами її стажування. Суд у висновках вказав, що вирішальним значенням для об»єктивної оцінки результаті проходження стажування є доведення до стажиста відповідних рішень.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись із огляду на наступне.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

З метою вдосконалення механізму протидії корупції та приведення його у відповідність до міжнародних стандартів 14 жовтня 2014 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про національне антикорупційне бюро України". На сучасному етапі розвитку українського суспільства діяльність цього правоохоронного органу, на який покладено попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових, повинна бути не просто успішною та якісною, а максимально результативною.

Ефективність функціонування Національного антикорупційної бюро України (НАБУ) як централізованої системи, особливо на початковому етапі, може бути досягнута лише за умови побудови дієвої системи управління, розробки вдалої організаційно-штатної структури, налагодження інформаційної роботи, кадрового, правового і методичного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" від 14.10.2014 року №1698-VII (надалі - Закон України №1698-VII), до працівників Національного антикорупційного бюро України (надалі - Національне бюро) належать особи начальницького складу, державні службовці та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро.

Структуру, штатну чисельність територіальних управлінь та положення про них затверджує Директор Національного бюро.

До структури управлінь НАБУ можуть входити підрозділи детективів, що здійснюють оперативно-розшукові та слідчі дії, інформаційно-аналітичні, оперативно-технічні підрозділи, а також такі, що здійснюють виявлення майна, яке може бути предметом конфіскації або спеціальної конфіскації, підрозділи швидкого реагування, забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства та забезпечення безпеки працівників, представництва інтересів в іноземних юрисдикційних органах, експертні, фінансові, кадрові та інші.

Первинною організаційною структурою (найпростішим утворенням) у складі Національного бюро є посада - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Особами начальницького складу є працівники підрозділів швидкого реагування, захисту учасників кримінального судочинства та забезпечення безпеки працівників відповідно до цього Закону, оперативно-технічних підрозділів Національного бюро.

Оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, а також в інших справах, витребуваних до Національного бюро прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування працівниками Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро, які є державними службовцями.

Частиною 4 статті 10 Закону України №1698-VII передбачено, що на службу до Національного бюро приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров'я ефективно виконувати відповідні службові обов'язки. Кваліфікаційні вимоги до професійної придатності визначаються Директором Національного бюро. Призначення на посади у Національному бюро здійснюється виключно за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Національного бюро, крім призначення на посади першого заступника та заступників Директора Національного бюро.

Частиною 6 статті 10 Закону України №1698-VII встановлено, що трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На спеціалістів Національного бюро, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України "Про державну службу".

При цьому, у пункті 9 статті 36 Кодексу законів про працю України закріплено, що підставами припинення трудового договору є також підстави, передбачені іншими законами.

Статтею 14 Закону України №1698-VII визначено, що особи, які не мають попереднього досвіду роботи в державних органах на посадах, пов'язаних з оперативно-розшуковою діяльністю, проведенням досудового розслідування, після проходження конкурсу на зайняття посади детектива проходять обов'язкове стажування в Національному бюро строком до одного року (частина 1). Порядок стажування в Національному бюро визначається положенням, яке затверджується Директором Національного бюро (частина 2). Особа може бути звільнена з посади Національного бюро за підсумками стажування, якщо вона не відповідає вимогам щодо працівників Національного бюро (частина 3).

Наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 24.05.2016 року №49-н/дск було затверджене Положення про організацію і порядок проходження стажування на посадах в Національному антикорупційному бюро України. (а.с. 125-133).

Відповідно до Положення про організацію і порядок проходження стажування на посадах в Національному антикорупційному бюро України, затвердженого наказом Директора Національного антикорупційного бюро України від 24.05.2016 року №49-н/дск (надалі - Положення), стажування в Національному бюро базується на принципах верховенства права, прозорості, чесності, системності, професійності, єдності, програмного та методологічного підходів підготовки стажиста до самостійної роботи на посаді детектива (пункт 1.4). Правовідносини, що виникають між Національним бюро та стажистами регулюються нормами Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", Закону України "Про державну службу", трудового законодавства, Правилами внутрішнього службового розпорядку Національного бюро, іншими внутрішніми документами Національного бюро (пункт 1.7). В загальному порядку строк стажування становить один рік на умовах строкового трудового договору та розпочинається з дати призначення особи на посаду детектива розпорядженням Директора Національного бюро (пункт 2.2). Самостійні структурні підрозділи, в штатних розписах яких передбачена посада детектива, забезпечують розроблення Програми стажування детективів, яка затверджується наказом Директора Національного бюро (пункт 2.3). Керівник самостійного структурного підрозділу для кожного стажиста встановлює індивідуальний план стажування (додаток 1), в якому визначається вичерпний перелік заходів, необхідний для набуття стажистом знань, умінь та навичок подібних йому для самостійного виконання повноважень на посаді детектива. За ініціативою стажиста або керівників стажування, в якому працює стажист, керівник самостійного структурного підрозділу може прийняти рішення про внесення змін до індивідуального плану стажування в частині спеціалізації стажування, напрямків стажування тощо (пункт 2.4). На весь термін проходження стажування керівником самостійного структурного підрозділу визначається один або декілька керівників стажування, які здійснюють безпосереднє керівництво процесом стажування, надають стажисту методологічну допомогу в освоєнні практичних навичок оперативно-розшукової діяльності, особливостей проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, підслідних Національному бюро та здійснюють контроль за проходженням стажистом індивідуального плану стажування тощо. Рішення про призначення, заміну та/або визначення додаткового керівника стажування приймається керівником самостійного структурного підрозділу. У випадку відсутності у структурному підрозділі осіб, які відповідають вимогам до керівника стажування, за клопотанням керівника самостійного структурного підрозділу до Директора Національного бюро, керівник стажування призначається з числа працівників інших структурних підрозділів Національного бюро, в якому також працюють детективи (пункт 2.5). Під час проходження стажування стажист зобов'язаний: дотримуватися правил внутрішнього службового розпорядку; у повному обсязі та своєчасно виконувати заходи, передбачені індивідуальним планом стажування, опановувати напрями роботи, пов'язаної з оперативно-розшуковою діяльністю, здійсненням досудового розслідування, з метою підготовки до самостійного виконання повноважень за посадою; виконувати вказівки та доручення керівника підрозділу, в якому працює стажист, керівників стажування, додержуватись вимог етики державного службовця; за результатами стажування складати звіт про виконання індивідуального плану стажування строки визначені даним Положенням і подати його на розгляд керівників стажування для складання висновку про результати стажування (додаток 2) та готовність стажиста до самостійного виконання повноважень на посаді детектива (пункт 2.6). По завершенню кожного пройденого тренінгу, стажист має пройти тестування. В підсумку формується загальний бал (сума всіх попередньо отриманих балів за тестування). Даний загальний бал враховується при обговоренні результатів стажування, набуття необхідних професійних знань та практичних навиків тощо (пункт 2.7). Керівники самостійних структурних підрозділів, в яких детективи проходять стажування, створюють належні умови для виконання індивідуальних планів стажування, набуття необхідних професійних знань та практичних навиків тощо (пункт 2.8). Після призначення стажиста на посаду детектива, дана особа має прослухати низку тренінгів, зокрема, але не виключно: внутрішні акти Національного бюро (положення, накази, розпорядження тощо), робота у відкритих та закритих базах даних, фінансові розслідування, тактика проведення допиту, ведення оперативно-розшукових справ тощо (пункт 2.9).

Після завершення терміну стажування, керівник стажування передає матеріали стажування, оформлені у вигляді звіту, Комісії. Відповідальність за дотримання строків складання звіту про виконання індивідуального плану стажування покладається на стажиста, керівника (керівників) стажування, керівника самостійного структурного підрозділу, в якому проводиться стажування (пункт 3.1). Для розгляду звітів про виконання індивідуального плану стажування та висновків про оцінку стажування та готовність стажиста до самостійного виконання повноважень за посадою створюється Комісія з оцінювання результатів стажування на посадах в Національному бюро, склад якої затверджується Директором Національного бюро (пункт 3.4). Звіт про виконання індивідуального плану стажування, висновок про оцінку стажування та готовність стажиста до самостійного виконання повноважень за посадою подаються на розгляд Комісії з оцінювання результатів стажування службовою запискою за підписом керівника самостійного структурного підрозділу, в якому здійснювалось стажування, в строк не менше як за три тижні до завершення строку стажування (пункт 3.5). Комісія з оцінювання результатів стажування на своєму засіданні розглядає надані матеріали щодо результатів стажування, проводить співбесіду зі стажистом, за необхідності, заслуховує керівників стажування та керівника самостійного структурного підрозділу, в якому здійснювалось стажування (пункт 3.7). За результатами розгляду результатів стажування комісія з оцінювання результатів стажування на своєму засіданні приймає одне з таких рішень: вважати задовільними результати стажування та рекомендувати стажиста до самостійного виконання повноважень за посадою та встановлення посадового окладу без понижуючого коефіцієнта; вважати незадовільними результати стажування та рекомендувати не продовжувати трудові відносини між Національним бюро та стажистом; продовжити термін стажування на строк не більший одного року з моменту початку стажування (у випадку дострокового складання звіту про виконання індивідуального плану стажування); звільнення з посади. Рішення комісії з оцінювання результатів стажування приймається простою більшістю голосів, причому присутні на комісії не можуть утриматися від голосування, та оформляється протоколом, який підписується всіма членами комісії із зазначенням результатів голосування членів комісії (пункт 3.8). На підставі рекомендацій комісії з оцінювання результатів стажування Директора Національного бюро або особа, яка виконує його повноваження, має право прийняти рішення про продовження трудових відносин із стажистом на невизначений строк, у випадку задовільних результатів стажування, або про припинення трудових відносин, у випадку незадовільних результатів стажування, що оформляється розпорядженням Директора або особи, яка виконує його повноваження (пункт 3.10).

Як встановив суд, ОСОБА_3 на підставі розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України №83-р від 14.09.2015 року призначено на посаду детектива Національного бюро Першого відділу детективів Підрозділу детективів з 14.09.2015 року в порядку переведення, як таку, що пройшла за конкурсом, з обов'язковим стажуванням строком до одного року (стаття 14 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України")

Стажування - навчання персоналу на робочому місці під керівництвом відповідальної особи після теоретичної підготовки або одночасно з нею з метою практичного оволодіння спеціальністю, адаптації до об'єктів обслуговування та керування, набуття навичок швидкого орієнтування на робочому місці та інших прийомів роботи, набуття практичного досвіду, перевірки професійного рівня і ділових якостей працівників, які п р е т е н д у ю т ь на зайняття посад. Стажування - це набуття особою практичного досвіду виконання завдань і обов'язків на робочому місці підприємства, установи, організації до початку самостійної роботи під безпосереднім керівництвом досвідченого фахівця.

Відповідно до Закону України «Про вищу освіту» стажування - це набуття особою досвіду виконання завдань та обов'язків певної спеціальності.

Трудове законодавство визначає стажування, як навчання на виробництві. Стажування передбачає засвоєння найкращого вітчизняного та зарубіжного досвіду, набуття практичних умінь і навичок щодо виконання обов'язків на займаній посаді або на посаді вищого рівня.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 не мала попереднього досвіду роботи в державних органах на посадах, пов'язаних з оперативно-розшуковою діяльністю, проведенням досудового розслідування і була призначена на посаду детектива з обов'язковим стажуванням строком до одного року. Умови прийняття на посаду з обов'язковістю стажування сторонами обумовлені, позивач проти таких умов не заперечувала, наслідки не проходження стажування визначені законом, наказ про призначення на посаду із обов'язковим стажуванням відповідачем виданий і з ним позивач ознайомлена.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що не можна розцінювати стажування і випробування як синоніми, або підпорядковані поняття, оскільки вони можуть існувати незалежно, мають різні цілі і різне правове регулювання. При цьому не можна розповсюджувати за аналогією правове регулювання випробування на відносини щодо стажування, оскільки останні мають свою специфіку і є різновидом правовідносин, що тісно пов'язані з трудовими, передують трудовим. Тоді як відносини з випробування є різновидом трудових відносин і свідчать про укладення трудового договору з умовою виконання певних вимог на протязі строку випробування.

Відтак, у даному випадку, з урахуванням специфіки новоствореного правоохоронного органу,- НАБУ, роботодавець виконав вимоги закону, за результатами конкурсного тестування, призначив на посаду детектива позивача, але із стажуванням ( навчанням) протягом до року. Умови стажування позивачу були створені, оплата праці здійснювалась у визначеному законом розмірі, своєчасно, доказів на підтвердження того, що позивач не мала бази для практики, що їй не надано право користування необхідними нормативно-правовими документами, мережею Інтернет, участі у тренінгах, семінарах, тощо суду не надано.

Як зазначено у Висновку про результати стажування, ОСОБА_3 виявила поверхневі знання, не виявляла розумної ініціативи, бажання та прагнення освоїти методи та тактику проведення слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів. Самостійно проводити досудове розслідування у кримінальних провадженнях не здатна.

Такий висновок дає підстави роботодавцю звільнити позивача за результатами стажування. Причому, Висновки про результати стажування позивач не оскаржувала.

Аналізуючи чинне законодавство щодо правового регулювання стажування, суд апеляційної інстанції вважає, що стажування не є трудовою гарантією для стажиста, якщо така гарантія не міститься в умовах ( договорі) стажування.

Відтак, саме роботодавцю надано право на підбір кадрів, визначення кваліфікаційних вимог до спеціалістів і прийняття рішень за результатами стажування.

Встановлена судом невідповідність індивідуальних планів стажування затвердженій формі, не доведення рішення про призначення керівників стажування позивачу до відому позивача не впливає на надані умови ОСОБА_3 для проходження стажування з метою набуття професійності та адаптації до нових умов роботи. Встановлення індивідуального плану стажування є , по суті, контрольним документом для стажиста та керівника, однак, не є правовою підставою для висновку щодо порушення порядку стажування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оспорюване розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України "Про звільнення ОСОБА_3." від 14.09.2016 року №1309-р, яким ОСОБА_3 звільнено з посади детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів з 14.09.2016 року з підстав, передбачених іншими законами, пункт 9 статті 36 Кодексу законів про працю України, пункт 3 статті 14 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", не відповідає критеріям обґрунтованості, а відтак є неправомірним, оскільки при його прийнятті відповідачем не були взяті до уваги обставини, зокрема, щодо допущених під час організації стажування позивача та оформленні його результатів порушень, що мали значення для прийняття даного рішення.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які слід визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови в частині задоволення позовних вимог.

Стосовно вимоги в апеляційній скарзі позивача про визнання неправомірною бездіяльності Директора Національного антикорупційного бюро України, що виразилась у ненаданні позивачу чергової строкової відпустки тривалістю 30 (тридцять) календарних днів із виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та стягнення з відповідача на користь позивача грошової допомоги в розмірі середньомісячного заробітку, що підлягала для виплати у зв'язку з наданням чергової відпустки, колегія суддів зазначає наступне.

Суд встановив, що заява про надання відпустки була подана позивачем після прийняття розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 14.09.2016 року №1309-р "Про звільнення ОСОБА_3.".

Вказаним розпорядженням № 1309-р вирішено виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, і після подання документів для здійснення такої виплати до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (а.с. 179-181).

Отже позивач отримала компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що розпорядження директора НАБУ від 14.09.2016 року №1309-р "Про звільнення ОСОБА_3." є правомірним та скасуванню не підлягає, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача про визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання відпустки із виплатою грошової допомоги .

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі всього вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Національного антикорупційного бюро України підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині задоволення позову підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" січня 2017 р. в частині задоволення позовних вимог скасувати, прийнявши нову постанову, якою ОСОБА_3 в позові до до Національного антикорупційного бюро України в частині вимог про визнання протиправним і скасування розпорядження директора Національного антикорупційного бюро України від 14.09.2016 року № 1309-р "Про звільнення ОСОБА_3 ", поновлення на посаді детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 33016

3 - відповідачу/відповідачам: Національне антикорупційне бюро України вул.Василя Сурікова, 3, м.Київ, 03035

4 - представник позивача ОСОБА_7 - АДРЕСА_2 - ,