Справа № 760/10551/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/298/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення (серія ПС2 №984233), винесену ОСОБА_1, 04.06.2016 в м. Києві, вул. Московська, 30 поліцейським УПП в м. Києві 6ої роти 2го батальйону, капралом поліції Саганюком Миколою Ростиславовичем за п. 2.1.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн., закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, а також повернути водійське посвідчення, вилучене у позивача.

Посилається в позові на те, що 04.06.2016 в м. Києві, вул. Московська, 30 поліцейським УПП в м. Києві 6ої роти 2го батальйону, капралом поліції Саганюком Миколою Ростиславовичем йому було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушенням (серія ПС2 №984233) за п. 2.1.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП « Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), і наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн.

Позивач вказав, що коли посадові особи УПП прибули на місце подій, він знаходився біля авто Джип НЗ НОМЕР_1, а саме: у декількох метрах від нього сидів на лавці, на його пояснення щодо того, що він не перебував за кермом ТЗ НЗ НОМЕР_1, посадова особа не відреагувала та винесла постанову про адміністративне порушенням, було вилучено водійське посвідчення позивача, з посиланнями на те, що позивач перебував за кермом авто у стані сп'яніння та не мав при собі поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Замість вилученого водійського посвідчення позивачу було видано Тимчасовий дозвіл на керування ТЗ Серія НОМЕР_2. Тоді ж, на місці подій, поліція відібрала пояснення у водія транспортного засобу, який підтвердив викладені позивачем працівникам поліції факти. Зазначено, що пояснення водія не були враховані при винесенні постанови про адміністративне порушення. Окрім постанови про адміністративне правопорушення на позивача також було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 та ст. 124 КУпАП, де зазначено, що позивач за кермом не перебував.

Позивач вважає постанову незаконною, посилаючись на те, що поліцейським було складено завідомо незаконну постанову, на підставі якої притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за відсутності самої події адміністративного правопорушення, відсутності жодних доказів, які б могли підтвердити вину в скоєнні адміністративного правопорушення.

Позивач посилався на те, що згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП суб'єктом, що здійснив правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом, а не особа, що в ньому перебуває на пасажирському місці. Посадові особи проігнорували пояснення особи, що керувала транспортним засобом.

Позивач вказав, що поліцейський УПП не дотримався вимог ст. 280 КпАП України, та не з'ясував належним чином, у спосіб передбачений законом, всіх необхідних обставин, внаслідок чого незаконно та безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ті дії, які не були ним вчинені.

Виходячи з вищенаведененого позивач просить задовольнити позов.

Позивач в судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.06.2016 в м. Києві, вул. Московська, 30 поліцейським УПП в м. Києві бої роти 2го батальйону, капралом поліції Саганюком Миколою Ростиславовичем ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушенням (серія ПС2 №984233) за п. 2.1.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. (а.с. 3).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, ОСОБА_1 є власником автомобіля Jeep "GRAND CHEROKEE", НЗ НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно наданих пояснень до дтп від 04.06.2016 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, остання, керуючи авто Jeep "GRAND CHEROKEE", НЗ НОМЕР_1, власником якого вона не є, намагаючись уникнути аварійної ситуації з іншим тз, що рухався перед нею, скерувала автомобіль лівіше, та не справилася з керуванням. У зв'язку з чим пошкодила вищезазначене авто об опору на вул. Московській 29-31/33. Після чого, перебуваючи у стані, у якому вона не розуміла, що відбувається, побігла у найближчий двір у сторону м. Арсенальна. В машині з нею їхали хлопець і дівчина, через 10-15 хвилин, повернувшись, побачила, що протокол про адміністративне правопорушення вже почали складати на хлопця, що був з нею у машині (а.с. 11).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушенням (серія ПС2 №984233), 04.06.2016 на ім'я ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №364706 за порушення п. 2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4), а також протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №347447 за порушення п. 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а.с. 5). Згідно даних протоколів про адміністративні правопорушення, у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_4, та надано Тимчасовий дозвіл на керування ТЗ Серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

За правилом частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Невідповідність рішення суб'єкта владних повноважень будь-якому з перелічених критеріїв є підставою для його скасування.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не покладається обов`язок доказування, цей обов`язок покладається на органи та посадових осіб, які складають постанову та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені судом докази в їх сукупності свідчать про те, що позивач не мав умислу на скоєння правопорушення, його вина в порушенні правил дорожнього руху не доведена, враховуючи те, що відповідач у даній справі не надав суду жодних доказів на спростування пояснень позивача, суд дійшов висновку визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення (серія ПС2 №984233), винесену ОСОБА_1, за п. 2.1.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн., закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Що стосується вимоги позивача про повернення водійського посвідчення, вилученого у нього, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.п.3, 4, 5 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду і ліцензійної картки на транспортний засіб та "їх повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008, посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

У разі вчинення такого правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі. До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили уповноважена особа видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення.

Вищевказані нормативні акти передбачають право тимчасово вилучати посвідчення водія на строк, що не перевищує трьох місяців.

Згідно п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду і ліцензійної картки на транспортний засіб та "їх повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008 тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві:

за заявою водія у разі, коли суд не прийняв у тримісячний строк рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або не розглянув у встановлений законом строк справу про адміністративне правопорушення; після виконання водієм постанови суду про накладення адміністративного стягнення або подання до територіального органу Національної поліції копії постанови суду про закриття справи (крім випадків, коли справу про адміністративне правопорушення за тим самим фактом закрито у зв'язку з передачею матеріалів прокурору або органу досудового розслідування); у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом та успішного складення в уповноваженому органі МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 було тимчасово вилучено при складанні поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 №364706 за порушення п. 2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4), а також протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 №347447 за порушення п. 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Однак, предметом розгляду вказаної справи є саме оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушенням (серія ПС2 №984233) за п. 2.1.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з вищенаведеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про повернення посвідчення водія.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №984233, винесену ОСОБА_1, 04.06.2016 в м. Києві, вул. Московська, 30 поліцейським УПП в м. Києві 6ої роти 2го батальйону, капралом поліції Саганюком Миколою Ростиславовичем за п. 2.1.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 126 Кодексу про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн.

Закрити провадження у справі, за яким постановою серії ПС2 №984233 від 04.06.2016 поліцейського УПП в м. Києві 6ої роти 2го батальйону, капрала поліції Саганюка Миколи Ростиславовича, притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 126 Кодексу про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

В іншій частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: