Справа № 206/334/17
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/334/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.03.2017 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №8 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2017 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Інспектора патрульної поліції роти №8 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою інспектора поліцейської роти №8 батальйону №3 УПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.123 КУпАП. Позивач вважає дану постанову неправомірною з наступних підстав. Позивач 03.01.2017 року рухалася по вул. Гаванська в напрямку вул. Томська у м. Дніпро на автомобілі ДЕО Ланос, державний номер НОМЕР_1. Вперше перебуваючи в районі житлового масиву «Придніпровськ» у м. Дніпро, а саме відвідавши хворого сина в лікарні, що знаходиться на вул. Електрична, вона дещо не зорієнтувалася в напрямку руху до свого місця мешкання на житловий масив Одинківка в м. Дніпро, та рухаючись по вул. 20-річчя Перемоги і маючи на меті продовжити рух в напрямку вул. Томська, на залізничному переїзді замість повороту праворуч, повернула ліворуч, продовживши, як стало зрозуміло пізніше, рух по вул. Гаванська. Слідуючи по вул. Гаванська в напрямку вул. Томська у м. Дніпро зі швидкістю не більше 30 км/год., вона побачила залізничну колію та знак «Проїзд без зупинки заборонено», (тоді вже їй стало зрозуміло, що вона заблукала) відповідно вона здійснила зупинку та після зупинки продовжила рух. Побачивши попереду автомобіль патрульної поліції, вона вирішила зупинитися та запитати у них, куди їй рухатися далі. Коли вона зупинилася біля автомобіля патрульної поліції, до неї підійшов працівник патрульної поліції, який повідомив їй, що вона нібито порушила вимоги п.20.2 ПДР при переїзді через залізничний переїзд, а саме не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений». Незважаючи на її пояснення про те, що вона повністю зупинила рух автомобіля, інспектор патрульної поліції з посмішкою на обличчі почав набирати якийсь текст та перестав вести з нею розмову. Пізніше повідомив їй, що за вчинене нею адміністративне правопорушення вона має заплатити 340 грн. штрафу та видав квитанцію. Вона й гадки не мала, що інспектором Лобосок В.В. було складено у відношенні неї постанову, адже інспектор не вів з нею діалогу та не розяснив їй її права та обовязки. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №046250 від 03.01.2017 року, винесену інспектором патрульної поліції 8 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпропетровську, молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, але надали заяву, у якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позов на підставі викладених у ньому обставин.

Відповідач - Інспектор патрульної поліції роти №8 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав заперечення, у яких заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що під час патрулювання 03.01.2017 року був помічений автомобіль марки DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1, який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги знаку 2.2 та п.20.2 ПДР, а саме здійснив проїзд без зупинки в м. Дніпро по вул. Гаванська біля будинку №4 на залізничному переїзді. Керуючись ПДР, водій повинен зупинитися на залізничному переїзді перед стоп-лінією, а за її відсутності перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог ПДР до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн. шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №046250 від 03.01.2017 року. Окрім того, весь час у інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 та його напарника працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. На відеозаписі ОСОБА_1 не оспорює скоєне нею правопорушення, говорить, що на переїзді вона задивилася на поліцейське авто, але це ніяк не звільняє її від вимоги дотримуватися ПДР.

Приймаючи до уваги пояснення представника позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що інспектором патрульної поліції 8 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА №046250 від 03.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн., за те що вона 03.01.2017 року о 14 год. 26 хв. перебуваючи у м. Дніпро по вул. Гаванській, 4, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1, проїжджаючи через залізничний переїзд не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений», чим порушила п.20.2 ПДР «Порушення правил руху через залізничний переїзд» (а.с.5).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Так, позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення п.20.2 ПДР України, відповідно до якого, підїжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобовязаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положеннями шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач підчас розмови з працівниками патрульної поліції не оспорює факт скоєння нею даного правопорушення та повністю визнає свою провину у ньому.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що вона не порушувала правил дорожнього руху, а постанова щодо неї була винесена відповідачем безпідставно.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП є правомірними, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного ст.ст. 71, 94, 128, 158-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання її копії.

Суддя О.П.Румянцев