Справа № 802/1620/16-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 квітня 2017 року м. Київ К/800/11051/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и л а :

10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року клопотання відповідачів про залишення позовних вимог без розгляду задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 06 листопада 2015 року №164 о/с та визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо відмови у прийнятті на службу до поліції, викладеної в листі від 09 грудня 2015 року залишено без розгляду.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ у зв'язку із скороченням чисельності штатів, ним 13 листопада 2015 року написано заяву про прийняття на службу до Національної поліції у Вінницькій області. Оскільки в управлінні кадрового забезпечення позивача запевнили, що він буде прийнятий на службу до Національної поліції у Вінницькій області, тому останній не оскаржував наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 06 листопада 2015 року щодо його звільнення. Наведені обставини, на думку позивача, є поважними причинами пропуску ним строку звернення до суду з позовом.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, копію наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 06 листопада 2015 року №164 о/с позивачем отримано 06 листопада 2015 року, що підтверджується його власноручним підписом на розписці про отримання витягу з наказу від 06 листопада 2015 року № 164 о/с та не заперечується позивачем.

За наведених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що про підставу свого звільнення, а відтак і про порушення своїх прав, позивач дізнався при отриманні оскаржуваного наказу 06 листопада 2015 року, а тому початок перебігу строку звернення до суду із позовом про скасування оскаржуваного наказу обчислюється саме з цієї дати.

Натомість, з позовом до суду позивач звернувся 10 жовтня 2016 року, тобто поза межами встановленого Кодексом адміністративного судочинства України місячного строку.

Крім того, позивачем було заявлено, між іншим, вимогу про визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо викладеної у листі від 09 грудня 2015 року за №2/К-11 відмови у прийнятті на службу ОСОБА_1

Під час розгляду справи позивач вказував, що відповідь від 09 грудня 2015 року за №2/К-11 ним отримана у грудні 2015 року, а тому суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду із вимогою про визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо викладеної у листі від 09 грудня 2015 року за №2/К-11 відмови у прийнятті на службу ОСОБА_1

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, оскільки з позовом про скасування наказу УМВС України у Вінницькій області від 06 листопада 2015 року №164 о/с та визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у прийнятті на службу ОСОБА_1, викладеної у листі від 09 грудня 2015 року за №2/К-11, року позивач до суду звернувся лише 10 жовтня 2016 року і належних доказів із викладенням підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними не надав, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про пропуск позивачем встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду, що є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

Висновки судів узгоджуються з вимогами процесуального законодавства, відповідають дійсним обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко