Справа № 182/6223/16-а (2-а/0182/203/2016)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2017 року справа № 182/6223/16-а (2-а/0182/203/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднанного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, в якому просила:

- зобов'язати Нікопольське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області зарахувати до 20-річного стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, половину строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова з 01.09.1991 року по 28.06.1996 року;

- зобов'язати Нікопольське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області зарахувати до 20-річного стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, період роботи з 17.02.1997 року по 01.02.1999 на посаді юрисконсульта відділ взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації;

- зобов'язати Нікопольське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру з 25 жовтня 2016 року, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, вказаній у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області від 25.10.2016 року за № 18-28вих16.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до 20-річного стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", половину строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова з 01.09.1991 року по 28.06.1996 рік. Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до 20-річного стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", період роботи з 17.02.1997 року по 01.02.1999 рік на посаді юрисконсульта відділу по взаємодії з правоохоронними органами, правовій та оборонній роботі Нікопольської райдержадміністрації дніпропетровської області. Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з 25 жовтня 2016 року, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, згідно довідці за №18-28 вих. № 16, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 25.10.2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити повністю.

Дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 197 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 25 жовтня 2016 року звернувся до Нікопольського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». До заяви позивачем було додано: оригінал трудової книжки АЕ № 090422, диплом спеціаліста ЛГ ВЕ № 00021 від 28.06.1996 року про закінчення Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова за спеціальністю Правознавство, довідку прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату за останні 5 років від 25.10.2016 року № 18-28вих16.

27 жовтня 2016 року Нікопольське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області листом № 13768/05/10 відмовило позивачці у призначенні пенсії з посиланням на те, що у ОСОБА_1 недостатній необхідний для призначення пенсії за вислугу років стаж роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури, який станом на 25.10.2016 року становить 17 років 7 місяців 13 днів, при загальному страховому стажі 19 років 7 місяців 15 днів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, перебуваючи на службі в органах прокуратури, мав законні сподівання отримання пенсії за вислугу років за наявності 20 річного стажу, які ґрунтувалися на нормах ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991року), а тому з урахуванням стажу роботи позивача в органах прокуратури, відповідач повинен був призначити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90 % від суми місячного чинного заробітку з дня звернення до відповідача з відповідною заявою.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, з яким втратили чинність ч. 1,2,5,7,8,9,10,12-21 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Відповідно до приписів ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою) прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.6 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що до вислуги років зараховується, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Таким чином, позовні вимоги щодо зарахування до стажу ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру, половину строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова з 01.09.1991 року по 28.06.1996 року підлягає задоволенню.

Отже, як вбачається з наявних в матеріалах справи копії трудової книжки та диплома стаж роботи за вислугу років ОСОБА_1 станом на 25.10.2016 року складає 20 років 0 місяці 12 днів, з них: половина строку навчання у ВУЗі - 02 роки 04 місяці 29 днів, робота на прокурорсько-слідчих посадах - 17 років 07 місяців 13 днів.

З наведеного вбачається, що станом на 25.10.2016 року ОСОБА_1 не має необхідного стажу за вислугою років, передбаченого ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VІІ.

Посилання суду першої інстанції на те, що приписами ст.ст.21,22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів в даному випадку вважає помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 визначено, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Крім того, колегія суддів зазначає про те, що положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VІІ, в період дії якого позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, неконституційними не визнано, а тому вищезазначений закон є чинним та обов'язковим до виконання.

Отже, оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років 25.10.2016 року, тобто в період дії Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VІІ, тому відповідач правомірно відмовив у призначені та виплаті зазначеного виду пенсії.

Щодо неврахування відповідачем під час навчання у ВУЗі - 02р.04м.29днів колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" зазначений період навчання позивача мав бути врахований відповідачем під час вирішення питання щодо призначення пенсії за вислугу років за умов наявності у позивача необхідного стажу за вислугою років 23 роки відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року. Проте, як зазначено вище, необхідного стажу роботи для призначення такого виду пенсії позивач не мав. Наведена підстава не вплинула на ухвалене відносно позивача рішення УПФУ, а тому відповідна обставина має бути врахована під час вирішення питання щодо призначення пивачеві пенсії за вислугу років після набуття відповідного стажу роботи.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки останнє винесено з порушенням норм матеріального права при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року з винесенням нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 197, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської обалсті задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року по справі № 182/6223/16-а(2-а/0182/203/2016)- скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай