Справа № 162/111/17
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/111/17
Провадження № 2-а/162/82/2017
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 просить постановити рішення про скасування постанови серії БР № 370495 від 29 січня 2017 року за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тесту КУпАП), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом, не ввімкнув ближнє світло фар та не був пристебнутий ременем безпеки.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно. У позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що дійсно 29 січня 2017 року він керував автомобілем «Тойота» на автодорозі «Т-0308» та їхав з села В'язівне у селище Любешів Любешівського району Волинської області, був зупинений відповідачем. ОСОБА_3 пред'явив у вину позивачу керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар та з непристебнутим ременем безпеки. На це позивач заперечив, вказавши, що на ділянці дороги, яку він проїхав з села Вязівне до селища Любешів, не було дорожнього знаку про закінчення населеного пункту, а ремінь безпеки він відстібнув після зупинки транспортного засобу відповідачем. На його пояснення відповідач не реагував. Крім цього, при оформленні матеріалів ОСОБА_3 не роз'яснив йому процесуальних прав, не відбирав пояснень, не складав протокол, що позивач вважає порушенням його права на захист.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві. Додав, що в оскаржуваній постанові відповідачем невірно вказано час ніби-то вчинення ним проступку, відповідач зупинив його приблизно о 12 годині 40 хвилин 29 січня 2017 року на ділянці дороги «Т-0308» між селом В'язівне та селищем Любешів навпроти хуторів Підовчини та Залісичи. Оскільки дорожнього знаку про закінчення населеного пункту «В'язівне» не було, він вважав, що рухається у межах цього села. Згодом він ще раз поїхав на місце подій та зняв відео, яке підтверджує відсутність згаданого дорожнього знаку.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав.

Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне.

Згідно з постановою відповідача серії БР № 370495 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу за те, що він о 20 годині 14 хвилин 29 січня 2017 року, керуючи транспортним засобом «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1, поза населеним пунктом на автодорозі «Т-0308» не ввімкнув ближнє світло фар та не був пристебнутий ременем безпеки. При цьому точне місце вчинення проступку відповідачем не вказано.

Судом оглядалось відео, надане позивачем. З запису слідує, що ОСОБА_2 на автомобілі рухається від дорожнього знаку «Початок населеного пункту «В'язівне» у напрямку селища Любешів до дорожнього знаку «Початок населеного пункту «Любешів». Відео знято у зимову пору року. Записом стверджено відсутність дорожнього знаку, який би вказував на закінчення села В'язівне.

У порядку статті 147 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд оглядав вказану позивачем ділянку дороги на місці. При цьому судом також констатовано відсутність дорожнього знаку «Закінчення населеного пункту «В'язівне» станом на 11 квітня 2017 року.

Свідок ОСОБА_4, син позивача, у судовому засіданні підтвердив пояснення ОСОБА_2 Свідок показав, що він разом батьком та меншим братом приблизно у полудень 29 січня 2017 року повертались з села В'язівне у селище Любешів на їх автомобілі «Тойота». Перед виїздом батько пристебнувся ременем безпеки, заставив зробити це саме і його. На дорозі між В'язівним та Любешовом їх зупинили поліцейські та повідомили, що батько керував транспортним засобом без ввімкнутого ближнього світла фар та з непристебнутим ременем безпеки. ОСОБА_2 звертав увагу поліцейських на відсутність знаку про закінчення населеного пункту, що ремінь безпеки він відстібнув, коли виходив з машини після зупинки автомобіля. Зазначене відповідач до уваги не взяв, а склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому відповідач не роз'яснював позивачу його прав.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) фактичною підставою для адміністративної відповідальності є скоєння особою адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених зокрема частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першої-третьої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідальність за частиною другою статті 122 КУпАП настає зокрема за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Згідно з абзацом восьмим пункту 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Між тим, за порушення правил користування ременями безпеки відповідальність передбачена частиною п'ятою статті 121 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -- КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи дослідженні у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку, про необхідність задоволення позову.

Як зазначалось, відповідач в судове засідання не з'явився, заперечить чи будь-яких доказів з приводу позову не подав, а тому суд визнає доводи позивача обґрунтованими.

Відповідач у оскаржуваній постанові всупереч статті 283 КУпАП не зазначив точне місце вчинення проступку. За версією ОСОБА_2 ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб під його керуванням на ділянці дороги між селом В'язівне та селищем Любешів Любешівського району Волинської області. На цій ділянці дороги дійсно відсутній дорожній знак, який би вказував на закінчення населеного пункту, що не враховано відповідачем.

У частині порушення ОСОБА_2 правил користування ременем безпеки відповідач неправильно кваліфікував дії позивача за частиною другою статті 122 КУпАП, що з огляду на процитовані вище положення цього Кодексу є самостійною підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У контексті положень статті 288 КУпАП, з врахуванням правового висновку Верховного Суду України, який сформульовано у постанові № 21-1410а16 від 13 грудня 2016 року, сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 7, 11, 71, 94, 122, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3серії БР № 370495 від 29 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повернути ОСОБА_2 зайво сплачені 640 (шістсот сорок) гривень судового збору (дублікат квитанції ПАТ «КБ Приватбанк» № 0.0.700130707.1 від 02 квітня 2017 року).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук