Справа № 2-а-2283/11
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2283/11
УХВАЛА

Іменем України

04.04.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить змінити спосіб та порядок виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2011 року у справі №2-а-2283/11, а саме із зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Богунському районі м. Житомира провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачену ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначених за ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених коштів, за період з 16.02.2011 по 22.07.2011 року на стягнути з управління Пенсійного фонду України у Богунському районі м. Житомира за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 нараховану суму державної та додаткової щомісячної пенсії у розмірах відповідно до ст. 50 та ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 16.02.2011 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням положень ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 34 644 грн. В обґрунтування вимог заяви зазначає, що із 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за змістом якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган. З огляду на те, що виконання постанови суду першої інстанції носить зобов'язальний характер, а у виконавчому документі не зазначена сума коштів, яка підлягає безспірному списанню з рахунків боржника, виконання постанови суду є неможливим. ОСОБА_2 зазначає, що оскільки у виконавчому документі не зазначена сума коштів, яка підлягає безспірному списанню з рахунків боржника, то з огляду на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання постанови суду є неможливим без зміни способу її виконання, так як відповідачем виконано зобов'язання нарахувати недоплачену допомогу. За словами позивача, виконання постанови Богунського районного суду від 28.09.2011 року можливе шляхом зміни способу виконання із зобов'язання вчинення певних дій, які мають на меті виплату конкретної суми доплати на стягнення цієї суми.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про час і місце розгляду справи, а тому їх неприбуття не перешкоджає судовому розгляду, що передбачено ч. 2 ст. 263 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2011 року у справі №2-а-2283/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління ПФУ в Богунському районі м. Житомира про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено та, зокрема, зобовязано управління ПФУ в Богунському районі м. Житомира здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75 процентів мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період із 16 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат, в зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 3491-VI /а.с. 15-16/.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту 2 частини 4 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2011 року та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача суддею, є позовними вимогами, як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин, заявник ОСОБА_2 фактично просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог, і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративним судом під час прийняття цієї постанови. В адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій. Тому, слід розуміти відмінності між позовною вимогою, як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, що унеможливлює зміни судового рішення за відсутності на це процесуальних повноважень.

Частиною 1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою обставиною може бути неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира на даний час неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (а.с.41).

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, а тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Посилання заявника на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру з огляду на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суд сприймає критично, оскільки з огляду на положення статті 129-1 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14).

Згідно із частиною 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 (п'яти) днів із дня отримання копії цієї ухвали особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її розгляду.

Суддя Д.В. Кузнєцов