Справа № 705/349/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/349/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ребрина К.Г. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки начальника Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області Осадчук Г.М. про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до виконуючого обов'язки начальника Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області Осадчук Г.М. про зобов'язання Відповідача належним чином розглянути заяву Позивача від 01.09.2016 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2017 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з невідповідністю її вимогам п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 КАС України.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому зазначив, що зі змісту оскаржуваного рішення неможливо встановити недоліки позовної заяви, а також у ньому відсутній спосіб їх усунення.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При винесенні ухвали від 08.02.2017 року суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 при поданні позовної заяви не було дотримано вимог п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 КАС України, а саме: у позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається зі змісту п. 2 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2, останній просить зобов'язати Відповідача розглянути належним чином заяву від 01.09.2016 року (а.с. 1).

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Тобто, вимога про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії прямо передбачена положеннями ст. 105 КАС України. При цьому, в якості обґрунтування необхідності задоволення такої вимоги, Позивач зазначив, що відповіді на заяву від 01.09.2016 року останній не отримав, що є порушенням Закону України «Про звернення громадян».

Наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції щодо відсутності обґрунтування позовних вимог у позовній заяві Позивача.

Крім того, приписи ч. 2 ст. 106 КАС України визначають, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви ОСОБА_2 були додані, зокрема, копія заяви від 01.09.2016 року з відміткою про реєстрацію, а також копія постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2012 року №2а/2370/1956/2012. При цьому, саме з посиланням на вказані документи Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

З урахуванням наведеного судовою колегією враховується таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, уся діяльність суб'єктів владних повноважень має правову форму, а тому відносини з їх участю є правовими.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Публічно правовим спором є спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, підставою для звернення до суду є лише суб'єктивне припущення особи про порушення його прав чи інтересів.

Крім іншого, згідно з ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 КАС України суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Вказану норму слід розуміти так, що активна роль суду в адміністративному судочинстві зумовлена врівноваженням процесуального становища сторін.

Наведеної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26.05.2016 року у справі №К/800/11520/16.

За таких обставин, встановивши у ході вирішення питання про відкриття провадження у справі відсутність, на переконання суду, достатніх доказів на підтвердження порушення прав Позивача, Уманський міськрайонний суд Черкаської області не був позбавлений права відкрити провадження у справі та витребувати необхідні для вирішення цього питання докази.

Крім іншого, відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Тобто, залишаючи позовну заяву без руху, суд повинен в ухвалі вказати, зокрема, недоліки позовної заяви та спосіб їх усунення. Водночас, як вірно зазначив Апелянт, оскаржувана ухвала від 08.02.2017 року способів усунення визначених у ній недоліків не містить, що не узгоджується з передбаченим у ч. 1 ст. 108 КАС України положенням про зазначення недоліків позовної заяви та способів їх усунення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 року (справа «Горнсбі проти Греції») вказав, що негнучкість і навіть формалізм адміністративного провадження, пов'язаний з визнанням рішення недійсним, не може виправдати такої відмови у правосудді, і не можна не вимагати вжиття подальших процедурних заходів з метою винесення нового судового рішення у справі, в якій права заявників були визнані найвищим адміністративним судом.

У справі Голдера (Golder) від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини постановив: «Принцип, за яким повинна існувати можливість подати цивільний позов на розгляд судді, розцінюється як один із «визнаних» в усьому світі фундаментальних принципів права; те саме справджується і для принципу міжнародного права, який забороняє відмову у правосудді. Саме у світлі цих принципів належить розглядати пункт 1 статті 6».

Таким чином, оскільки судом першої інстанції помилково не було враховано наявності у позовній заяві обґрунтування позовних вимог, а також додавання до неї документів, які Позивач вважає необхідними для розгляду і вирішення справи доказами, останній прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху, наслідком чого є скасування ухвали від 08.02.2017 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 108, 160, 167, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки начальника Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області Осадчук Г.М. про зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Справу направити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.