Справа № 323/3491/16-а(2-а/323/3/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 323/3491/16-а(2-а/323/3/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління реклами Одеської міської ради на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАТО 2013» до Управління реклами Одеської міської ради про скасування припису від 31.10.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАТО 2013» звернулось з позовом до Управління реклами Одеської області про скасування припису Одеської міської ради від 31.10.2016 року № 01-30/5481 про усунення порушень позивачем порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі, прийнятого в. о. начальника управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1, у звязку з його незаконністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що конструкція з написом «ВИНА МИРА» у розумінні статті 9 Закону України «Про рекламу» не вважається рекламою, а є вивіскою (табличкою), оскільки не призначена для формування або підтримання обізнаності споживачів та їх інтересу до будь-якого та будь-чого та є знаком для товарів і послуг, що належно використовується позивачем на підставі ліцензійного договору.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 січня 2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано припис Управління реклами Одеської міської ради від 31.10.2016 року № 01-30/5481 про усунення порушень ТОВ «ШАТО 2013» порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі, прийнятого в. о. начальника управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1 у звязку з його незаконністю.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зазначені у приписі конструкції не відповідають законодавчо встановленим критеріям та ознакам вивіски, у тому числі наведеним у частині 6 статті 9 Закону України «Про рекламу», тому дані конструкції не можуть бути ідентифіковані як вивіски, а являються зовнішньою рекламою. Єдиною підставою для розміщення зовнішньої реклами на території міста Одеси є виданий у встановленому порядку дозвіл. Таким чином, у звязку з розміщенням відповідних конструкцій без дозвільних документів всупереч вимог чинного законодавства України, припис винесено правомірно, а конструкції підлягають демонтажу.

Сторони належним чином повідомлені про дату, місце і час апеляційного розгляду справи, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, у судове засідання не прибули.

Відповідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.10.2016 року в. о. начальника Управління реклами Одеської міської ради ОСОБА_1 винесено припис від 31.10.2016 № 01-30/5481, відповідно до якого: актом фіксації № 006442 від 27.10.2016 року встановлено, що в порушення статті 16 Закону України «Про рекламу», пункту 3 Типових правил, пункту 6.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі ТОВ «ШАТО 2013» розмістило рекламний засіб розміром 6х1х1ст.; 0,8х1х1ст., плівка 2х3х1ст.-2шт.; 2х0,7х1ст. за адресою: вул. Академіка Корольова, 46. Приписом вимагається здійснити демонтаж конструкцій протягом 3днів з моменту отримання даного припису. У разі невиконання цього припису, конструкція буде демонтована силами КП «Одесреклама».

Не погодившись з вищенаведеним приписом, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що відповідно до статті 9 Закону України «Про рекламу», конструкція з написом «ВИНА МИРА» не вважається рекламою, а є вивіскою (табличкою), яким ТОВ «ШАТО 2013» користується на підставі ліцензійного договору. Оскільки вивіска «ВИНА МИРА» за адресою: вул. Академіка Корольова, 46 відповідає всім вимогам, які передбачені чинним законодавством України , відповідно не може підлягати примусовому демонтажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 7 статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про рекламу» реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Нормою частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу» визначено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Пунктом 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 23.12.2003 року № 2067 визначено, що:

спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами;

вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Згідно з Порядком розміщення вивісок на території міста Одеси (далі - Порядок) місце розміщення вивіски - площа зовнішньої поверхні будинку (фасаду), дверей або вітрини, у разі неможливості розміщення на вказаних місцях - біля входу (в'їзду), де юридична або фізична особа займає приміщення. Місце розміщення вивіски, яке не знаходиться у власності юридичної або фізичної особи, надається їй в тимчасове користування власником будинку (споруди) або уповноваженим ним органом (особою) на договірних засадах.

Як визначено пунктом 2.1.2 Порядку вивіска розташовується на фасаді будинку (споруди) над входом (в'їздом), біля входу (в'їзду) або в межах приміщення, яке займає юридична або фізична особа, між віконними прорізами першого поверху, між віконними прорізами першого та другого поверхів, але не вище нижчого краю вікон другого поверху двох- чи багатоповерхового будинку або споруди, або на поверсі, де знаходиться власне чи орендоване особою приміщення. Якщо неможливо розмістити вивіску на фасаді приміщення, суб'єкт господарювання може її розмістити на огороджувальній конструкції навколо своєї території безпосередньо біля входу (в'їзду).

Також Порядком передбачено, що вітрина - засклений елемент фасаду, який використовується для експонування продукції, вивіски, таблички, інформації про послуги, що надаються, та про виробника товару або товар.

Згідно пункту 2.1.3 Порядку вивіски у вітрині будівлі не потребують погодження та оформлення технічного паспорта якщо вони є частиною внутрішнього інтер'єру.

Пунктом 2.4.1 Порядку встановлено, що відповідно до вимог чинних нормативних актів вивіска містить інформацію відносно юридичної або фізичної особи, яка підлягає обов'язковому оприлюдненню: зареєстроване найменування (ім'я), належність та режим роботи. Для підприємницьких товариств - комерційне (фірмове) найменування визначене згідно зі статтею 90 Цивільного кодексу України. На вивісці, за бажанням власника, може розміщуватись інформація стосовно торговельної марки (знаки для товарів та послуг), а також інші знаки, в тому числі герби та емблеми. Вивіска чи табличка не повинна відтворювати зображення дорожніх знаків.

При цьому вказана інформація стосовно юридичної або фізичної особи не повинна містити закликів до придбання товару чи послуги.

Матеріалами справи підтверджено, що на фасаді будівлі за адресою:м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 46, наявна вивіска з написом «ВИНА МИРА», безпосередньо над дверима магазину напис «Фирменный магазин», та зображення мапи світу з написом «прямые поставки со всего мира» праворуч та ліворуч від входу в магазин.

Позначення «ВИНА МИРА» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг № 141756, зареєстрованого 25.07.2011 року у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, у відповідному поєднанні червоного та білого кольорів є знаком для товарів і послуг, який належить ОСОБА_2, яким ТОВ «ШАТО 2013» користується на підставі ліцензійного договору б/н від 01.09.2016 року.

Інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб'єктом, не є рекламою у розумінні частини 7 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу».

Крім того, інформація може бути визнана рекламою тоді, коли вона вказує на конкретну, індивідуально визначену особу, або на конкретний, індивідуально визначений товар, із зазначенням найменування, якісні показники, країну походження, виробника тощо.

Оскільки вивіска з написом «ВИНА МИРА», напис «Фирменный магазин», та зображення мапи світу з написом «прямые поставки со всего мира» не містять закликів до придбання конкретного товару чи формування інтересу щодо конкретної особи, не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється /надається підприємством, тож ці вивіски не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу» та не потребують спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Доводи відповідача, що зазначені конструкції не відповідають законодавчо визначеним критеріям та ознакам вивіски, тому не можуть бути ідентифіковані як вивіски, а являються рекламою, судом оцінюються критично, оскільки порушення певних параметрів, встановлених для вивіски, за відсутності вищевикладених ознак зовнішньої реклами, не може бути підставою для притягнення до відповідальності за порушення статті 16 Закону України «Про рекламу».

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Реклами Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 січня 2017 року у справі № 804/2917/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров