Справа № 223/944/16-а
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 223/944/16-а
Провадження номер: 2-а/223/5/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Вугледарського міського суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак йому було відмовлено в призначенні пенсії у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років. До пільгового стажу відповідачем не зараховано період навчання позивача у професійно-технічному училищі з 01.09.1988 року по 20 червня 1989 року за спеціальністю «електрослюсар підземний» та час проходження строкової військової служби з 29.06.1989 року по 11.06.1991 року у звязку з тим, що позивача було призвано до лав армії, а після демобілізації останній приступив до роботи за іншою спеціальністю «гірник підземний». Тому, відповідач зазначає, що час навчання та військової служби не може бути зараховано до пільгового стажу у звязку з тим, що їй не передує пільгова робота за спеціальністю, а також перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за здобутою професією не повинно перевищувати трьох місяців.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу роботи 2 роки 9 місяців 3 дні навчання та служби у армії, а тому просить суд визнати неправомірними дії відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період навчання у професійно-технічному училищі та період проходження строкової військової служби. Зобовязати відповідача здійснити призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 06.12.2016 року та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення з 06.12.2016 року.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності за участі його представника адвоката ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві та пояснила суду, що відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки, посилаючись на ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 1998 року, не зараховував період навчання позивача у професійно-технічному училищі з 01.09.1988 року по 20 червня 1989 року за спеціальністю «електрослюсар підземний» та час проходження строкової військової служби з 29.06.1989 року по 11.06.1991 року. Однак, на час отримання позивачем освіти та служби в армії Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 1998 року, на який посилається відповідач, не існувало, а тому він не може застосовуватись до даних правовідносин. Натомість має застосовуватись Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій №590 від 03.08.1972 року, яке було чинним на той час і відповідно до якого при призначенні пенсії на пільгових умовах особам, які працювали на підземних роботах, строк служби в складі Збройних сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звертається за призначенням пенсії, до роботи, яка передувала даному періоду, або яка слідувала за закінченням цього періоду. Період навчання в професійно-технічних училищах прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Враховуючи, що до вступу на службу в армію позивач проходив виробничу практику за спеціальністю, здобутою в училищі, а після демобілізації позивача було прийнято до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» гірничим робочим підземним, представник позивача вважає,що зазначені періоди навчання та строкової служби в армії мають бути зараховані до пільгового стажу та призначено позивачу пенсію у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім того, зауважила, що як вбачається з розрахунку стажу, наданого відповідачем, до загального стажу позивача не включено період роботи з травня 2016 по грудень 2016 року, однак жодних пояснень або підстав для не зарахування цього періоду у рішенні про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах не наводить. Тому, представник позивача вважає, що зазначений термін не зараховано ОСОБА_3 безпідставно і він має буде врахований до стажу роботи позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав раніше надане до суду заперечення на адміністративний позов, заперечував проти задоволення вимог позову. Пояснив суду, що відповідачем правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме у відповідності до ст. ст. 14, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 1998 року, ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», не зараховано позивачу період навчання у професійно-технічному училищі з 01.09.1988 року по 20 червня 1989 року за спеціальністю «електрослюсар підземний» та час проходження строкової військової служби з 29.06.1989 року по 11.06.1991 року, до пільгового стажу, оскільки останній після демобілізації приступив до роботи за іншою спеціальністю ніж та, що була набута ним в училищі. Тому, час навчання та військової служби не може бути зараховано до пільгового стажу у звязку з тим, що їй не передує пільгова робота за спеціальністю, а також перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за здобутою професією не повинно перевищувати трьох місяців.

Щодо не зарахування у загальний стаж періоду з травня 2016 по грудень 2016 року, який позивач працював, представник відповідача пояснив суду, що до спеціального стажу працівників зараховуються лише ті місяці роботи, за які підприємством було сплачено єдиний соціальний внесок, оскільки на момент подання заяви позивачем в управління ПФУ в м. Вугледарі відомості про оплату єдиного соціального внеску за період роботи з травня 2016 по грудень 2016 року не було, тому ОСОБА_3 не було зараховано до пільгового стажу зазначений період. При цьому зауважив, що про сплату єдиного соціального внеску податкова може інформувати УПФУ із суттєвим запізненням.

Суд, заслухавши думки представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області з заявою №927 від 06.12.2016 року про призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено в призначенні пенсії рішенням №927 від 08.12.2016 року. Зазначено, що при розрахунку стажу встановлено, що позивач має стаж роботи 24 роки, 11 місяців, 8 днів. Стаж на підземних роботах склав 19 років, 8 місяців, 17 днів, загальний підземний стаж роботи 22 роки, 3 місяці, 22 дні. При цьому до підземного стажу не зарахована строкова служба в армії та навчання в ПТУ за професією «електрослюсар підземний» у звязку з тим, що після закінчення навчання був призваний на строкову військову службу і після її закінчення приступив до роботи не за набутою спеціальністю, а за іншою, а саме за професією «гірник підземний». Служба в армії та навчання в ПТУ зараховано до загального стажу роботи. Визначено, що ОСОБА_3 набуде право на пенсію через 2 роки 8 місяців 9 днів (а.с. 9,10-11).

Згідно протоколу 927 від 08.12.2016 року позивач має стаж роботи 24 роки, 11 місяців, 8 днів, однак в розрахунок включено відомості до 30.04.2016 року. Стаж на підземних роботах склав 19 років, 8 місяців, 17 днів, загальний підземний стаж роботи 22 роки, 3 місяці, 22 дні. Період проходження позивачем виробничої практики на шахті «Південнодонбаська №1» з 03.04.1989 року по 25.05.1989 року, який складає 1 місяць 23 дні, було зараховано останньому до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 10, 34).

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_3 серії БТ-ІІ №7150714, останній у період з 01.09.1989 року по 20.06.1989 року навчався в Професійно-технічному училищі №93 міста Донецька за спеціальністю електрослюсар підземний, що також підтверджується копією Диплома серії Б №108850 від 20.06.1989 року (а.с. 12-13, 18).

Згідно Довідок №358 від 05.12.2016 року, які уточнюють особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_3 починаючи з 03.04.1989 року працював на шахті «Південнодонбаська №1» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею, доки не був звільнений 25.05.1989 року у звязку з призивом в ряди ОСОБА_5 (а.с. 14, 35).

Відповідно до ОСОБА_6 №83-К від 03.04.1989 року, виданого Шахтою «Південнодонбаська» №1, за час проходження виробничої практики ОСОБА_3 було переведено з учня електрослюсаря підземного на електрослюсаря підземного ІІ розряду з 03.04.1989 року для подальшого проходження практики (а.с.37-38).

ОСОБА_6 «Південнодонбаська №1» №І27-К від 30.05.1989 року перервано виробничу практику ОСОБА_3 електрослюсаря підземного з 25.05.1989 року у звязку з призивом в ряди ОСОБА_5 армії (а.с. 15).

Згідно копії військового квитка серії УН №0408668 та запису в трудовій книжці ОСОБА_3 серії БТ-ІІ №7150714, останній у період з 29.06.1989 року по 11.06.1991 року перебував на строковій службі в рядах ОСОБА_5 (а.с. 12, 19).

Відповідно до ОСОБА_6 «Південнодонбаська №1» №І75-К від 02.09.1991 року та копії трудової книжки серії БТ-ІІ №7150714, ОСОБА_3 було прийнято на роботу гірником підземним ІІІ розряду з 02.09.1991 року (а.с. 12-13, 16-17).

Як вбачається з розрахунку стажу позивача за пенсійною справою №927 здійсненого УПФУ у м. Вугледарі останній має загальний стаж роботи 24 роки, 11 місяців, 8 днів. Стаж на підземних роботах склав 19 років, 8 місяців, 17 днів. Строк військової служби з 29.06.1989 року по 11.06.1991 року склав 1 рік 11 місяців 13 днів (а.с. 34).

Згідно Довідки №358 від 05.12.2016 року та Довідки від 05.12.2016 року, які уточнюють особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_3 з 03.04.1989 року проходив виробничу практику на ОСОБА_6 «Південнодонбаська №1» за професією електрослюсар підземний, звідки 25.05.1989 року був звільнений у звязку з призивом в ряди ОСОБА_5. З 02.09.1991 року був прийнятий на роботу до ОСОБА_6 «Південнодонбаська №1» гірником підземним з повним робочим днем в шахті, звідки був звільнений 20.08.1992 року за власним бажанням. Зазначені в довідках періоди позивач працював за підземними професіями з повним робочим днем в шахті, в особливих умовах праці підземні роботи з видобутку вугілля, передбачені Списком №1, розділом 1 і пунктом 1.1 а,б затвердженими: ОСОБА_7 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р.№ 1173; Кабінетом Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10; Кабінету Міністрів УРСР від №162; КМУ №36 від 16.01.2003 року, КМУ №461 від 24.06.2016 року (а.с. 35, 36).

Згідно розрахунку стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивача за матеріалами пенсійної справи, виконаного представником позивача ОСОБА_1, загальний страховий стаж позивача складає 25 років, 8 місяців, 10 днів, а пільговий стаж 25 років, 0 місяців, 10 днів (а.с. 49).

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 не зараховано до страхового стажу 92 дні страхового стажу за жовтень, листопад та грудень 2016 року, оскільки не було сплачено страхові внески (а.с. 53).

Як вбачається з наданих до суду відповіді №672 від 07.04.2017 року на запит адвоката №08/01-17 ОСОБА_3 працює на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 21.08.1995 року і по теперішній час гірником очисного забою. У період з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року заробітна плата останньому нарахована в розмірі 66002,45 грн., єдиний соціальний внесок нараховується підприємством на заробітну плату працівника в розмірі 22%. Станом на 07.04.2017 року заборгованості по виплаті заробітної плати та єдиного соціального внеску за періоди з 01.05.2016 року по 05.12.2016 року підприємство не має, що підтверджується копіям платіжних доручень наданих до суду. З яких в свою чергу вбачається, що єдиний соціальний внесок було сплачено, при цьому слід зауважити, що сплата відбулась із незначним затриманням (а.с. 54,55-74).

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КАС України, відповідачем не оспорюється та не підлягає доказуванню факт роботи ОСОБА_3 на посаді, яка дає право на отримання пенсії на пільгових умовах. Окрім того, не підлягають доказуванню факт та періоди навчання позивача в ПТУ та проходження ним строкової військової служби, оскільки кожна зі сторін посилається на зазначені періоди як в досліджених письмових доказах, так і при наданні суду усних пояснень. Однак, спірним є питання до якого саме виду стажу мають бути зараховані період навчання в ПТУ та період проходження строкової військової служби, до загального чи пільгового, а також чи було сплачено єдиний соціальний внесок за період роботи позивача на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року, тому, саме зазначені питання підлягають дослідженню судом при вирішенні справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин,- за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ОСОБА_7 міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» та ОСОБА_7 Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» (які діяли на момент навчання та проходження військової служби позивачем) до Списку №1 належали всі працівники, інженерно-технічні робітники та службовці, які зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. п. 1, 6, 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Для підтвердження військової служби приймаються військові квитки. Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами.

Відповідно до п. 10 ОСОБА_6 Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Вирішуючи питання про правомірність чи не правомірність відмови відповідача від зарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання в ПТУ та проходження строкової військової служби, суд виходить з наступного.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, позивач навчався у Професійно-технічному училищі у період з 01.09.1988 року по 20.06.1989 року та проходив строкову військову службу у період з 29 червня 1989 року по 11 червня 1991 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону України «Про професійну-технічну освіту» від 10.02.1998 року та Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року, «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005 року, а тому в даному випадку посилання відповідача на зазначені Закони України як на підставу відмови для зарахування даних періодів до пільгового стажу позивача є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам законодавства, оскільки у відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

До спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне на момент їх виникнення.

Відповідно до п. п. «з», «к» п. 109 ОСОБА_7 Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року №590 Період служби в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звертається за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за завершенням цього періоду. Період навчання у училищах і школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічного навчання (професійно-технічних училищах), прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням даного періоду.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що період строкової військової служби повинен зараховуватись до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо особа на момент призову на строкову військову службу працювала за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах, або після демобілізації особа працевлаштувалась на роботу за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Факт того, що ОСОБА_3 після демобілізації працевлаштувався за професією гірничим робочим підземним, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах жодною зі сторін в судовому засіданні не оспорювалось.

Щодо зарахування періоду навчання в професійно-технічних училищах, то зазначена норма передбачає, що для зарахування даного періоду до пільгового стажу, особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії, а тому посилання відповідача на те, що позивач після закінчення ПТУ протягом трьох місяців мав працевлаштуватись на роботу за набутою у ПТУ професією є безпідставними.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази та пояснення сторін, суд приходить до висновку про безпідставність не зарахування ОСОБА_3 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання у професійно-технічному училищі №93 міста Донецька за професією «електрослюсар підземний» та періоду проходження строкової військової служби.

Вирішуючи питання про правомірність чи не правомірність не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду роботи на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» гірником очисного забою з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року та відмови від призначення пенсії згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Єдиний внесок для зазначених платників, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до ч. ч. 5, 7, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску гірничі підприємства, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхові кошти, акумульовані на централізованих рахунках органів доходів і зборів, автоматично перераховуються не пізніше наступного операційного дня після їх зарахування на централізовані рахунки зокрема Пенсійного фонду.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним зазначити, що безпосередньо сам працівник не здійснює оплату єдиного соціального внеску, платником є роботодавець і обовязок своєчасної сплати внеску покладено саме на нього.

В своїх поясненнях суду, щодо не зарахування позивачу періоду роботи на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» гірником очисного забою з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року, представник відповідача посилається виключно на індивідуальні відомості про застраховану особу (персоніфікацію), згідно якої підприємством не було сплачено єдиного соціального внеску за період з 01.05.2016 року по 05.12.2016 року, а тому відповідачем не було зараховано зазначений період до стажу позивача.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що станом на день розгляду справи у підприємства відсутня заборгованість по виплаті єдиного соціального внеску за періоди з 01.05.2016 року по 05.12.2016 року, що підтверджується копіями платіжних доручень наданих до суду, які містять відмітку ОСОБА_4 Державної казначейської служби України про оплату. Окрім того, представник позивача, в своїх показах зазначив, що органи доходів і зборів можуть інформувати УПФУ про сплату єдиного соціального внеску із суттєвим запізненням.

А тому, суд, враховуючи, що єдиний соціальний внесок за спірний період було сплачено, інших підстав для його не зарахування до пільгового стажу позивача в судовому засіданні встановлено не було, вважає, що період роботи позивача на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» гірником очисного забою з 01.05.2016 року по 05.12.2016 року має бути зараховано до пільгового стажу останнього.

Виходячи з того, що судом вже було вирішено питання про необхідність зарахування до пільгового стажу ОСОБА_3 періодів навчання у Професійно-технічному училищі з 01.09.1988 року по 20.06.1989 року, проходження строкової військової служби з 29 червня 1989 року по 11 червня 1991 року та роботи на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» гірником очисного забою з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року, то визначаючи пільговий стаж позивача з урахування зазначених періодів, останній матиме 25 років 10 днів спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а враховуючи положення ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія має бути призначена з дня звернення позивача за пенсією, тобто з 06.02.2016 року, а також, суд вважає необхідним зобовязати відповідача сплатити позивачу недоотриману пенсію з моменту звернення останнього з заявою про призначення, а саме з 06.12.2016 року.

Тому суд, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 06.12.2016 року та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення з 06.12.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 14, 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 4, 5, 8, 9, 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», п. 109 ОСОБА_7 Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року №590, п. п. 1, 6, 8 ОСОБА_7 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637, п. 10 ОСОБА_6 Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», ст. ст. 2, 6, 7, 11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області, щодо відмови в призначенні пенсії згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання у професійно-технічному училищі №93 міста Донецька за професією «Електрослюсар підземний» з 01.09.1988 року по 20.06.1989 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області зарахувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження строкової військової служби з 29 червня 1989 року по 11 червня 1991 року.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області здійснити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання заяви про призначення пенсії від 06.12.2016 року та сплатити недоотриману пенсію з урахуванням цього призначення з 06.12.2016 року.

ОСОБА_7 може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в звязку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_8