Справа № 818/248/17
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 р. Справа №818/248/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа: начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнко М.М., про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 07.11.2015 був прийнятий на службу в органи Національної поліції. 26.10.2016 відповідачем проведено службове розслідування за фактом затримання позивача в рамках кримінального провадження. У висновку службового розслідування вказано про те, що ОСОБА_1, як поліцейський, неналежно поставився до виконання вимог службової дисципліни, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, вимог закону України "Про Національну поліцію", ст. 22 закону України "Про запобігання корупції", що виразилося у використанні службового становища та пов'язаних з ним можливостей для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб за сприяння у відновленні втраченого ОСОБА_3 військового квитка, допущені прорахунки у оперативно-службовій діяльності. Це підтверджується фактом його затримання та вилучення з автомобіля грошових коштів. Комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Наказом заступника т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Сумській області від 26.10.2017 № 157 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Вважає цей наказ протиправним. Ніякого дисциплінарного проступку не вчиняв. В ході розслідування факту вчинення проступку не доведено. Вважає, що відносно нього вчинено провокацію та сфабриковано кримінальну справу. Свою невинуватість він доведе в ході розслідування кримінальної справи. Просить визнати протиправними дії т.в.о. начальника УКЗ ГШУНП в Сумській області щодо видачі наказу від 26.10.2017 № 157, скасувати наказ. Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу ГУНП в Сумській області з 26.10.2017.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали із зазначених підстав. Пояснили, що службове розслідування проведено відповідачем за один день. Ніяких доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку в ході його проведення не здобуто. Ні у висновку службового розслідування ні в наказі про звільнення не зазначено які саме службові повноваження чи можливості, пов'язані зі службовим становищем були використані позивачем та в чому саме полягає порушення вимог ст. 22 закону України "Про запобігання корупції".

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, в зв'язку з отриманням повідомлення про затримання позивача, було призначено службове розслідування за цим фактом. В ході розслідування встановлено порушення ОСОБА_1 ряду норм законів "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ". Так, встановлено, що ОСОБА_4 звернулась до раніше їй знайомої інспектора сектору кадрового забезпечення Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 з проханням надати допомогу у відновленні втраченого військового квитка ОСОБА_6 ОСОБА_5 запитала про це у ОСОБА_1 і той обіцяв дізнатися у знайомих як саме відновити квиток. Після цього ОСОБА_5 надала ОСОБА_4 телефон ОСОБА_1 25.01.2017 близько 14.50 поблизу залізничного переїзду в с. Верхня Сироватка Сумського району працівниками УСБУ в Сумській області та прокуратури Сумської області затримано ОСОБА_1 В автомобілі, на якому він рухався, виявлено та вилучено кошти в сумі 4000 грн., отримані ним як неправомірна вигода. Допустивши своє затримання за підозрою у вчиненні злочину, ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України "Про Національну поліцію" та "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України", які вимагають від працівника поліції дотримання вимог Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів. Також ним порушено вимоги ст. 22 закону України "Про запобігання корупції" яка забороняє використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов'язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Вважає наказ про звільнення ОСОБА_1 правомірним. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції України з 06.11.2015, на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області. Мав спеціальне звання старшого лейтенанта поліції (а.с. 12). Наказом № 157 від 26.10.2017 начальника ГУНП в Сумській області позивача звільнено зі служби в поліції за п.п. 6 п. 1 ст. 77 закону України "Про Національну поліцію" за порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст.ст. 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, ст. 18 закону України " Про Національну поліцію", ігнорування вимог ст. 22 закону України "Про запобігання корупції" допущені прорахунки оперативно-службової діяльності (а.с. 5). Наказ видано за результатами службового розслідування за фактом внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження за ст. 368 КК України за заявою ОСОБА_3 про вимагання у нього неправомірної вигоди окремими поліцейськими Краснопільського ВП, затримання ОСОБА_1 та вилучення з його автомобіля коштів сумі 4000 грн. (а.с. 24-56).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 закону України "Про Національну поліцію" однією з підстав звільнення зі служби в поліції та припинення служби є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 закону України "Про Національну поліцію" підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Частиною 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції". Закон набрав чинності 28 грудня 2015 року. Таким чином, на момент видання відповідачем наказу, що оспорюється, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності поліцейських визначались Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України (далі Статут).

Відповідно до ст. 5 ч.ч. 1,2 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Відповідно до ст. 2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Статтею 1 Статуту службова дисципліна визначається як дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

З наведених норм вбачається, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є вчинення ним дисциплінарного проступку. Відповідач, вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності мав встановити факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

Відповідно до ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 затверджено "Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", відповідно до п. 1.1 якої вона визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні. Відповідно до п. 1.2 Інструкції службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин. Відповідно до п. 3.3 проведення службового розслідування доручається працівникам підрозділів внутрішньої безпеки, інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення, а якщо такі підрозділи не передбачені штатним розписом, уповноважені на те начальники доручають проведення службових розслідувань найбільш досвідченим працівникам, здатним усебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об'єктивні висновки. Відповідно до п. 6.2 виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право, серед іншого, викликати осіб РНС, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування; ознайомлюватися і вивчати в установленому порядку відповідні документи, що мають відношення до службового розслідування, у разі потреби - знімати з них копії і приєднувати до матеріалів службового розслідування; користуватися в установленому порядку обліками та інформаційними базами МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ.

Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 109 від 25.01.2017 призначено службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками ст. 368 КК України за заявою ОСОБА_3 про вимагання у нього неправомірної грошової вигоди окремими поліцейськими Краснопільського ВП за сприяння у відновленні втраченого військового квитка та фактом затримання ОСОБА_1 (а.с. 40-41). На виконання наказу проведено службове розслідування, висновок за результатами якого затверджено начальником ГУНП в Сумській області 26.01.2017 (а.с. 24-38). Комісія встановила, що ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_7, яка є інспектором кадрового забезпечення Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області, та просила допомогти відновити військовий квиток, втрачений ОСОБА_8 В свою чергу ОСОБА_5 звернулась до ОСОБА_1, який пообіцяв дізнатися у знайомих які саме дії потрібно вчинити для відновлення військового квитка. Після цього ОСОБА_5 надала телефон ОСОБА_1 ОСОБА_4 Комісією не встановлено факту подальшого спілкування ОСОБА_1 з приводу відновлення втраченого військового квитка з ОСОБА_4 ОСОБА_3, ОСОБА_5 або будь-якою іншою особою. Не встановлено комісією і вжиття позивачем будь-яких інших дій, пов'язаних з втратою військового квитка ОСОБА_3 Також в ході розслідування встановлено, що 20.01.2017 ОСОБА_3 звернувся до Краснопільського ВП з приводу втрати військового квитка. Розглядом звернення займався ОСОБА_9 Комісією не встановлено факту участі у розгляді матеріалу або будь-якого іншого позапроцесуального втручання позивача у його розгляд. Також в ході розслідування встановлено, що ОСОБА_1 було затримано 25.01.2017 працівниками УСБУ в Сумській області та прокуратури Сумської області, з автомобіля, яким він керував вилучено кошти в сумі 4000 грн. При цьому зазначено, що кошти були отримані позивачем як неправомірна вигода, хоча в самому висновку зазначено, що на момент проведення службового розслідування про підозру йому не оголошено (а.с. 25).

З копії наказу та висновку службового розслідування вбачається, що відповідач вважає встановленим факт порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, ст. 18 закону України " Про Національну поліцію". В чому саме полягало порушення позивачем Присяги працівника поліції відповідачем ні в наказі ні у висновку службового розслідування не зазначено, не подано ніяких доказів цьому і в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ" службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму;

забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби. Статтею 7 Статуту встановлює обов'язки осіб рядового та начальницького складу:дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 18 закону України "Про Національну поліцію" встановлено обов'язки поліцейського. Поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Ні в акті службового розслідування, ні в наказі про звільнення ОСОБА_1 відповідачем не зазначено який саме з наведених обов'язків не було виконано позивачем, в чому саме це полягало. В судовому засіданні представник відповідача вказував на порушення вимоги про дотримання вимог Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Досліджуючи наведені вище норми суд приходить до переконання, що вимоги ст. 18 закону України "Про національну поліцію" та ст. 7 "Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ" в частині покладення на поліцейських обов'язку дотримання вимог Конституції України, законів, інших підзаконних актів, наказів та інших нормативно-правових актів мають загальний характер. Для констатації факту порушення цих вимог є обов'язковим встановлення факту порушення інших норм, вимог, невиконання обов'язків, порушення правил поведінки, що встановлюється іншими нормами Конституції України, законів України наказів та інших нормативно-правових актів.

Як було зазначено, ст. 5 ч. 2 Статуту передбачено можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового та начальницького складу навіть у випадку їх притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Тобто, дисциплінарна відповідальність є окремим видом юридичної відповідальності з самостійними підставами. Притягнення до кримінальної відповідальності як підстава для відповідальності дисциплінарної ні законом України "Про Національну поліцію" ні "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України" не передбачена.

В наказі, що оскаржується та в акті службового розслідування вказується на ігнорування позивачем вимог ст. 22 закону України "Про запобігання корупції", яка забороняє особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Статтею 3 ч.1 цього закону поліцейські віднесені до кола осіб, на яких розповсюджуються наведені обмеження. З копії наданих відповідачем функціональних обов'язків оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського ВП ГУНП вбачається, що посадові обов'язки позивача ніяким чином не пов'язані з відновленням втрачених документів, зокрема військових квитків, та притягненням до адміністративної відповідальності в зв'язку з втратою документів. В ході розслідування відповідачем не встановлено та не відображено у висновку службового розслідування та в наказі № 157 від 26.01.2017 які саме службові повноваження або становище оперуповноваженого, пов'язані з цим можливості та у який спосіб були використані ОСОБА_1 для отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Не подано доказів такого використання і в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 14 ч. 15 Дисциплінарного статут органів внутрішніх справ України звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. У висновку службового розслідування комісією вказується на прорахунки ОСОБА_1 у оперативно-службовій діяльності, але Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України" єдиною підставою для дисциплінарної відповідальності визначено вчинення дисциплінарного проступку. Прорахунки в роботі до таких підстав не віднесено. Відповідно до ч. 10 ст. 15 "Дисциплінарного статут органів внутрішніх справ України" при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Законом не встановлено будь-якої черговості у застосуванні дисциплінарних стягнень, але суд вважає, що приймаючи рішення про звільнення поліцейського відповідач мав врахувати усі наведені обставини та дійти висновку про неможливість досягнення цілей, з якими застосовується дисциплінарне стягнення, при застосуванні менш суворого його виду. У висновку службового розслідування вказується про врахування таких обставин, однак будь-які відомості щодо цього не наводяться. Також у висновку та в наказі про звільнення позивача відсутнє будь-яке обґрунтування застосування стягнення саме у вигляді звільнення та неможливості досягнення цілей дисциплінарної відповідальності при застосуванні менш суворого стягнення.

На підставі викладеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку відповідачем належним чином не встановлений. Наказ № 157 від 26.01.2017 в частині звільнення позивача прийнято відповідачем без повного всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, встановлення самого факту вчинення проступку та ступеню вини позивача, що є невиконанням покладених на відповідача "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України" та "Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" обов'язків. З копії наказу № 157 від 26.01.2017 вбачається, що ним притягнуто до відповідальності кілька поліцейських (а.с. 36-38). Позивач просить скасувати наказ в повному обсязі. Суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки наказ порушує права позивача лише в частині, що стосується його звільнення. Суд вважає необхідним наказ визнати протиправними та скасувати в частині звільнення ОСОБА_1, поновивши його на посаді на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області.

Відповідно до довідки відповідача середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 410 грн. 54 коп. (а.с. 57). Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача втрачений в зв'язку з вимушеним прогулом заробіток в сумі 27506,18 коп. (410,54*67 днів).

Позивач просить визнати протиправними дії т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 щодо видачі наказу "Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП" № 157 від 26.01.2017. Суд вважає, що вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З копії наказу вбачається, що його видано начальником ГУНП в Сумській області (а.с. 36-38). Т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Сумській області лише завірено витяг з наказу, який отримав позивач (а.с. 5). Суд вважає, що такі дії не порушують будь-яких прав, свобод чи інтересів позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді -задовольнити частково

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області №157 від 26.01.2017 "Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП" в частині звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області (ідентифікаційний код 40108777) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 27 506,18 грн. (двадцять сім тисяч п'ятсот шість грн. 18 коп.).

В іншій частині вимог відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - 12316,20 грн. (дванадцять тисяч триста шістнадцять грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Соп'яненко