Справа № 813/362/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Справа № 876/2385/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови, відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача- Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову серії ВП № 47944529 від 02 грудня 2016 року про опис та арешт майна боржника та відшкодувати шкоду завдану діями державного виконавця, шляхом повернення вилученого майна.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що вона не є стороною виконавчого провадження, а є власником майна, яке без жодних на це підстав, описав та арештував старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова ГТУЮ у Л/о ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/446/95/15 виданого 17 червня 2015 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики у сумі 23992,01 грн., що знаходилось в приміщені квартири № 78 на вул. Ю.Липи, 12, яка теж належить їй на праві власності, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду. Просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження, справу повернути на новий розгляд у суд першої інстанції.

Позивач (апелянт) ОСОБА_1 та представник позивача- Тицька О.Б. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржувану ухвалу, справу повернути на новий розгляд у суд першої інстанції.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача і представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами, не є адміністративним і не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вирішення справи належить до компетенції загального суду, який постановив рішення у справі про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики в сумі 23992,01 грн. та видав виконавчий лист.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України (чинної на момент звернення позивача з цим позовом) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

П.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачає, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.74 вищезгаданого Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, з наведеного вбачається, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача у виконавчому провадженні.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем оскаржується постанова державного виконавця про опис та арешт майна боржника ВП № 47944529 від 02 грудня 2016 року, що винесена на виконання виконавчого листа № 2/446/95/15, виданого 17 червня 2015 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики в сумі 23992,01 грн., за наслідками розгляду цивільної справи.

Крім того, позивач покликається на те, що майно, яке описане та на яке накладено арешт згідно з оскаржуваною постановою від 02 грудня 2016 року, належить їй, а не боржнику, тобто вона не учасником виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (чинної на момент звернення позивача з цим позовом) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З наведеного вбачається, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав правильну оцінку щодо визначення критерію юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, а тому дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі з розясненням права звернення в порядку цивільного судочинства до суду, який видав виконачий лист у справі.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали правильно надано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі № 813/362/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлено 12 квітня 2017 року.