Справа № 820/6347/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.Справа № 820/6347/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача - ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року по справі №820/6347/16

за позовом ОСОБА_1 - депутата Харківської міської ради

до Харківської міської виборчої комісії Харківської області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Харківської міської виборчої комісії Харківської області та просив:

- встановити (підтвердити) правомірність та законність рішень Харківської міської виборчої комісії Харківської області, оформлених у формі Постанов № 280 від 07.12.2015р. Про зміну головного бухгалтера в Харківській міській виборчій комісії Харківської області, № 281 від 07.12.2015р. Про надання права підпису фінансових документів уповноваженим особам Харківської міської виборчої комісії Харківської області з одночасним встановленням наявності компетенції (повноважень) голови комісії ОСОБА_4 (в порядку п.8 ч.2 ст. 162 КАС України) та правомірності її дій при підписанні цих постанов;

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської міської виборчої комісії, оформленого у формі постанови № 232 від 18.05.2016р. Про виключення ОСОБА_5 з виборчого списку кандидатів в депутати Харківської міської ради від Харківської міської організації партії Відродження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 - депутата Харківської міської ради до Харківської міської виборчої комісія Харківської області про визнання протиправними та скасування рішень в частині позовних вимог про встановлення (підтвердження) правомірності та законності рішень Харківської міської виборчої комісії Харківської області, оформлених у формі постанов № 280 від 07.12.2015р. "Про зміну головного бухгалтера в Харківській міській виборчій комісії Харківської області", № 281 від 07.12.2015р. "Про надання права підпису фінансових документів уповноваженим особам Харківської міської виборчої комісії Харківської області" з одночасним встановленням наявності компетенції (повноважень) голови комісії ОСОБА_4 (в порядку п.8 ч.2 ст. 162 КАС України) та правомірності її дій при підписанні цих постанов. Розяснено позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 року скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 - депутата Харківської міської ради до Харківської міської виборчої комісії Харківської області про визнання протиправними та скасування рішень направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду в частині позовних вимог про встановлення (підтвердження) правомірності та законності рішень Харківської міської виборчої комісії Харківської області, оформлених у формі постанов №280, №281 від 07.12.2015 року "Про надання права підпису фінансових документів уповноваженим особам Харківської міської виборчої комісії Харківської області" з одночасним встановленням наявності компетенції (повноважень) голови комісії ОСОБА_4 в порядку п.8 ч.2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України та правомірності її дій при підписанні цих постанов.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року, представником позивача, ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник позивача посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та наявність підстав, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити оскаржувану постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та представник позивача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними в ній доказами, 14.05.2016 року за вх.№1298 до Харківської міської виборчої комісії надійшла заява ОСОБА_5 від 17.05.2016 року, в якій вона, на підставі ч. 2 ст. 47 Закону України «Про місцеві вибори» просила виключити її з виборчого списку Харківської міської організації Партія «Відродження» на місцевих виборах 25 жовтня 2015 року (т. 1, а.с. 117).

Вищевказана заява була розглянута на засіданні Харківської міської виборчої комісії 18.05.2016 року, про що свідчить копія Протоколу №33 (т. 1, а.с. 90-97).

Постановою Харківської міської виборчої комісії №232 від 18.05.2016 року «Про виключення ОСОБА_5 з виборчого списку кандидатів в депутати до Харківської міської ради від Харківської міської організації Партія «Відродження» постановлено:

1) Задовольнити заяву ОСОБА_5 та скасувати рішення Харківської міської виборчої комісії, постанова №208 від 03.11.2015 року, в частині реєстрації окремого кандидата в депутати (ОСОБА_5) та виключити її з виборчого списку кандидатів в депутати до Харківської міської ради від Харківської міської організації Партія «Відродження».

2) Копію цієї постанови невідкладно надіслати до Центральної виборчої комісії, Харківської міської ради та ОСОБА_5.

3) Цю постанову оприлюднити на інформаційному стенді Харківської міської виборчої комісії Харківської області та на офіційному сайті Харківської міської ради (т. 2, а.с.44).

Не погоджуючись із правомірністю та законністю вищевказаної постанови, позивач звернувся до суду із даним позовом, зазначивши, що за період роботи відповідач прийняв рішення у формі постанов з № 1 по № 281 включно і наступним рішенням комісії після постанови №281 від 07.12.2015 року має бути рішення з порядковим номером 282. Проте, на засіданні 18.05.2016 року відповідач протиправно прийняв рішення, яке починається з номера 232, тобто, дублюючи рішення за такими ж номерами, прийнятими до 07.12.2015 року, а відтак, як стверджує позивач, усі ці та наступні рішення відповідача є незаконними і мають бути скасовані судом, зокрема і рішення Харківської міської виборчої комісії №232 від 18.05.2016 року «Про виключення ОСОБА_5 з виборчого списку кандидатів в депутати до Харківської міської ради від Харківської міської організації Партія «Відродження».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Харківської міської виборчої комісії, оформленого у формі постанови № 232 від 18.05.2016р. Про виключення ОСОБА_5 з виборчого списку кандидатів в депутати Харківської міської ради від Харківської міської організації партії Відродження, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права (ч.1 ст. 6 КАС України).

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта /суб'єктів/, дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із правового аналізу вказаних норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Законний інтерес - це юридичний інтерес, що заснований на законі і випливає з нього, схвалюється ним, хоча і не закріплений у конкретних правових нормах. Так можна говорити про загальні законні інтереси осіб - учасників адміністративного процесу (досягнення юридично значущого результату, прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі) і персоніфіковані законні інтереси (інтерес особи у встановленні конкретних фактів, що доводять його невинність у вчиненні адміністративного правопорушення або обґрунтовують його позицію у зв'язку зі зверненням у компетентний державний орган).

Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її субєктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обовязковою умовою здійснення такого захисту судом є обєктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Спеціальним законом, який регламентує основні засади, організацію і порядок проведення виборів депутатів місцевих рад, селищних, міських голів та старост, є Закон України Про місцеві вибори.

Відповідності пункту 2 частини 1 статті 19, а також частини третьої статті 20 зазначеного Закону, Харківська міська виборча комісія, як територіальна виборча комісія, є постійно діючим колегіальним органом, що в межах своїх повноважень забезпечує організацію та проведення місцевих виборів, додержання та однакове застосування законодавства України про місцеві вибори.

Частиною третьою статті 19 Закону України Про місцеві вибори встановлено, що виборчі комісії зобов'язані діяти відповідно до Конституції України та інших законів України.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України Про місцеві вибори, основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою виборчої комісії, у разі його відсутності - заступником голови, а у разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії.

Засідання виборчої комісії скликається з обов'язковим повідомленням усіх членів комісії про час, місце проведення засідання та його порядок денний (ч. 5 ст. 27 Закону України Про місцеві вибори).

Згідно ч. 15 ст. 27 Закону України Про місцеві вибори, рішення виборчої комісії підписується головуючим на засіданні. Зміст та номер рішення повинні бути відображені у протоколі відповідного засідання комісії.

З метою однакового застосування положень Закону України "Про місцеві вибори" з питань організації роботи територіальних та дільничних виборчих комісій з виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост сіл, селищ, Постановою Центральної виборчої комісії України № 228 від 05.09.2015 року затверджено Порядок організації роботи та ведення діловодства у виборчих комісіях з місцевих виборів (далі Порядок), яким визначені правила документування діяльності цих комісій, крім Центральної виборчої комісії; встановлено єдиний порядок роботи з документами, заявами, скаргами, запитами, пропозиціями, клопотаннями, зауваженнями з моменту їх створення або надходження до відправлення чи передачі на зберігання до відповідної місцевої державної архівної установи.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку, виборчі комісії організовують свою роботу відповідно до вимог Закону України Про місцеві вибори та Порядку у формі відкритих засідань.

Згідно пункту 1.18 Порядку, відповідальність за організацію роботи та стан діловодства у виборчій комісії, а також за дотримання цього Порядку покладається на голову відповідної виборчої комісії.

За результатами розгляду питання на засіданні виборчої комісії приймається рішення. Рішення виборчої комісії приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від складу комісії (ст. 14 Закону України Про місцеві вибори, п. 9.1, 9.2 Порядку).

Згідно п.п. 10.1, 10.3 Порядку, постанова, прийнята на засіданні виборчої комісії, підлягає відповідному оформленню для підписання, надсилання і оприлюднення. Оформлення постанови здійснюється секретарем комісії (секретарем засідання). Прийнята на засіданні виборчої комісії постанова після її оформлення підписується головуючим на засіданні комісії.

Колегія суддів зазначає, що згідно частини другої статті 171 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт; оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена у постанові від 28.02.2017 року по справі №800/590/16.

Тобто, рішення Харківської міської виборчої комісії, що прийняте у формі постанови № 232 від 18.05.2016р. Про виключення ОСОБА_5 з виборчого списку кандидатів в депутати Харківської міської ради від Харківської міської організації партії Відродження породжує права й обов'язки тільки для ОСОБА_5 і жодним чином не впливає на права та охоронювані законом інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки не містить жодних приписів відносно нього та як наслідок не породжує, не змінює та не припиняє його права та обовязки у сфері публічно-правових відносин.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини та правові висновки Верховного Суду України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова не породжує для позивача права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вищевказаним рішенням порушено його права, які б могли бути предметом захисту в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року по справі №820/6347/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 року по справі №820/6347/16 за позовом ОСОБА_1 - депутата Харківської міської ради до Харківської міської виборчої комісії Харківської області про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2017 р.