Справа № 808/3782/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року о 10 год. 34 хв.Справа № 808/3782/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Подоніт»

до: Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Подоніт» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №000024 від 18.11.2016, винесену відповідачем про накладення стягнення, а саме штрафу у розмірі 74839 грн. 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що здійснення позапланової перевірки можливе лише з конкретних питань, які слугували підставою для її проведення. Однак, в ході перевірки відповідачем перевірялися питання, які не були викладені в зверненні споживача. До того ж, плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи субєкта господарювання чого фактично не відбулось. Також, уповноваженими особами підприємства перед початком здійснення заходів по проведенню перевірки не предявлено службове посвідчення посадової особи органу державного нагляду. Звертає увагу на те, що відібрані зразки бензину автомобільного А-95-Євро вид ІІ клас С, які ніби то визнані такими, що не відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови», після проведеного позивачем окремого дослідження ТОВ «Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів «ОЙЛЦЕНТР» визнані такими, що відповідають технічним вимогам вказаного ДСТУ. Вважає, що Інспекцією необґрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції. Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити повністю з підстав викладених у позові, та додаткових письмових поясненнях (вх. №2044 від 25.01.2017, №7903 від 19.03.2017).

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях (вх. № 2086 від 25.01.2017, №3661 від 08.02.2017) та додаткових письмових поясненнях (вх. №3663 від 08.02.2017) та вказала, що відповідач в межах повноважень та відповідно до вимог законодавства провів перевірку позивача. З проведеним позивачем окремим дослідженням бензину в ТОВ «Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів «ОЙЛЦЕНТР» не погоджується, вважає висновки цього дослідження такими, що порушують вимоги Правил застосування Національного знаку акредитації, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 21.11.2002 №339. При цьому звертає увагу що відповідно до вимог п.4.2 ДСТУ 3412-96 випробування з метою сертифікації проводяться випробувальними лабораторіями, що акредитовані на технічну компетентність та незалежність в Системі. Допускається проводити випробування з метою сертифікації випробувальними лабораторіями, що акредитовані тільки на технічну компетентність, але з контролем представниками органу з сертифікації продукції. Відповідальність за необєктивність таких випробувань несе орган з сертифікації або організація, що виконує його функції, за дорученням яких випробувальна лабораторія проводить випробування. Всупереч вказаним вимогам ТОВ «Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів «ОЙЛЦЕНТР» при проведенні лабораторних досліджень, заявлених позивачем, не було залучено до контролю представників органу з сертифікації продукції, що на думку відповідача нівелює результати протоколу досліджень №206 від 147.10.2016. До того ж, вважає, що позивачем навмисно було створено обставини, за яких відповідач не встиг прибути в лабораторію для участі в арбітражних випробуваннях, що на його думку також ставить під сумнів обєктивність проведених досліджень. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що громадянин ОСОБА_1 звернувся до Держспоживінспекції України, який у поданій заяві зазначив, що після заправки автомобіля паливом на АЗС по вул. Південе шосе, 59-б у м.Запоріжжя ТОВ "Подоніт", позивач з великими труднощами доїхав до місця призначення. Це сталося, на його думку, через неякісне пальне, у звязку з чим просить провести перевірку якості палива А-95 (а.с.89).

15.08.2016 Держпродспоживслужбою надано згоду на проведення позапланової перевірки ТОВ «Подоніт», АЗС, вул.Південне шосе, 59 б, м.Запоріжжя (а.с. 92).

26.08.2016. в.о. начальника Головного управління видано наказ №52/і-06 про проведення позапланової перевірки з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів, яким засупнику начальника Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_2 наказано забезпечити проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів ТОВ "Подоніт", АЗС (м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 59б).

Того ж дня співробітникам відповідача видано направлення на проведення перевірки № 000108/і-06 (а.с.94).

02.09.2016 посадовими особами відповідача здійснено вихід за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 59, ТОВ "Подоніт" АЗС для проведення перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатами якого складено акт №000062 від 02.09.2016 (а.с. 10).

Під час здійснення перевірки відповідачем на підставі рішення про відбір зразків від 02.09.2016 № 3 (а.с.18-19) відібрано зразки бензину автомобільного підвищеної якості А-95-Євро вид ІІ клас С, дата виготовлення червень 2015 . Здійснення відбору зразків зафіксовано актом № 000064 від 02.09.2016 (а.с.20).

08.09.2016 зразки відібраних проб нафтопродукту - бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро вид ІІ клас С (паспорт якості №0205/95-1 від 05.02.2016), завод виробник: ТОВ «Трейд Коммодіті», м.Дніпродзерджинськ, Дніпропетровської області, направлено до випробувальної лабораторії ПП «Укпромсерт» для проведення лабораторних випробувань вказаних зразків за показниками: бензол, ароматика, фракційний склад, щільність (а.с. 120).

За результатами проведеного дослідження складено протокол № УПС019766 від 04.10.2016 (а.с. 133-135), у висновку якого зазначено, що надані на дослідження проби не відповідають вимогам додатку №2 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив №927 від 01.08.2013 та ДСТУ 7687:2015 "Бензини автомобільні Євро. Технічні умови".

18 листопада 2016 року відповідачем прийнято постанову №000024 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього природного середовища до ТОВ "Подоніт " застосовано штраф у розмірі 74839 грн. 38 коп. (а.с.119).

Позивач, не погодившись з постановою про накладення стягнень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд зазначає таке.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовані Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Статтею 5 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

За змістом п. 4 ч. 1 ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров'я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності".

Частина 11 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності" визначає, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" підставами для здійснення позапланових заходів є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

Позивач, стверджуючи в своєму позові про порушення відповідачем зазначених норм, у судовому засіданні визнав, шо при проведенні перевірки та відборі проб був присутній директор АЗС ОСОБА_3, якому було предявлено посвідчення.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_4, який показав, що приймав участь у відборі зразків бензину, під час перевірки позивачем надані усі документи, необхідні для проведення перевірки, в тому числі Х звіт, що містив відомості про залишки палива.

Щодо твердження позивача на те, що перевірка проведена з питань, які не були викладені в зверненні споживача, суд звертає увагу, що законодавчо закріплена вимога про обґрунтованість звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав не вимагає від контролюючого органу встановлювати доведеність порушення при вирішенні питання про призначення перевірки, оскільки саме перевірка та її результати мають наслідком встановлення відповідних обставин та порушень, якщо вони мали місце, або спростування тверджень, заявлених у зверненні.

На переконання суду, обґрунтованим є звернення, яке зі свого змісту дозволяє припустити можливе порушення прав споживача та дійти висновку про наявність підстав для проведення позапланового контрольного заходу.

Таким чином, на думку суду, наявність звернення фізичної особи про порушення її права в сфері захисту прав споживачів та отримання згоди центрального органу було достатньою підставою для проведення позапланового заходу у позивача

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності", органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності", відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи і засвідчується актом відбору зразків продукції.

До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов'язана пред'явити рішення про відбір зразків продукції та роз'яснити суб'єкту господарювання порядок відбору зразків продукції.

Суб'єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції.

Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції.

Механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб'єктів господарювання для проведення експертизи (випробування) визначено Порядком відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 р.№ 1280.

Абзац 2 п. 1 вказаного Порядку передбачає, що особливості відбору зразків окремих видів продукції визначаються іншими нормативно-правовими актами.

Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов'язаних з контролюванням якості товарної нафти (далі - нафта) та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску встановлено Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою Наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України 04.06.2007 N 271/121, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 4 липня 2007 р. за N 762/14029 (далі Інструкція).

Порядок відбирання проб визначено п. 4.2 Інструкції.

4.2.7 У разі відбирання проби для випробування в сторонній лабораторії або державними органами контролю пробу відбирають в об'ємі не менше 3 літрів, яку поділяють на три рівні частини, з яких перша (для випробувань) і друга (арбітражна) направляються до сторонньої випробувальної лабораторії. Третя (арбітражна) залишається на підприємстві. Випробування арбітражних проб здійснюються в лабораторії за згодою і в присутності всіх зацікавлених сторін, які письмово повідомляються про місце і дату проведення арбітражних випробувань їх ініціатором.

Розкриття арбітражних проб здійснюється безпосередньо перед випробуваннями в присутності всіх зацікавлених сторін і оформлюється актом за формою N 15-НК. Вартість випробувань у нейтральній лабораторії сплачується ініціатором випробувань. Якщо результати випробувань нафти або нафтопродуктів у двох лабораторіях, вибраних за згодою сторін, відповідають умовам відтворюваності, передбаченим нормативним документом на метод випробування, то кінцевий результат визначається як середнє арифметичне цих результатів, якщо інше не зазначено нормативним документом на нафту або нафтопродукт або методом випробування. Якщо результати випробувань не відповідають умовам відтворюваності, залишок проби пломбується (опечатується) всіма зацікавленими сторонами зі складанням акта пломбування (опечатування) довільної форми. Випробування проби нафти або нафтопродукту продовжують у наступній нейтральній лабораторії до отримання результатів, що відповідають умовам відтворюваності з одним із раніше отриманих результатів.

Так відповідачем на підставі рішення про відбір зразків від 02.09.2016 № 3 (а.с.18-19) відібрано зразки бензину автомобільного підвищеної якості А-95-Євро вид ІІ клас С, дата виготовлення червень 2015. Здійснення відбору зразків зафіксовано актом № 000064 від 02.09.2016 (а.с.20).

08.09.2016 зразки відібраних проб нафтопродукту - бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро вид ІІ клас С (паспорт якості №0205/95-1 від 05.02.2016), завод виробник: ТОВ «Трейд Коммодіті», м.Дніпродзерджинськ, Дніпропетровської області, направлено до випробувальної лабораторії ПП «Укпромсерт» для проведення лабораторних випробувань вказаних зразків за показниками: бензол, ароматика, фракційний склад, щільність (а.с. 120).

За результатами дослідження проведеного Випробувальною лабораторією підприємства «Укрпромсерт» (атестат акредитації зареєстрований в Реєстрі від 01.12.2014 №2Н831, дійсний до 30 листопада 2019р.), складено протокол № УПС019766 від 04.10.2016 (а.с. 133-135), у висновку якого зазначено, що надані на дослідження проби бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, виду ІІ, класу С за показниками: «густина при 15 °С», «фракційний склад», «обємна частка бензолу» та «обємна частка ароматичних вуглеводнів» не відповідають вимогам додатку №2 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив №927 від 01.08.2013 та ДСТУ 7687:2015 "Бензини автомобільні Євро. Технічні умови".

Посилання позивача на проведене окреме дослідження відібраних відповідачем зразків, яке було доручено ТОВ «Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів «ОЙЛЦЕНР» в ході якого Протоколом досліджень №206 від 17.10.2016 зроблено висновок про те, що бензин автомобільний А-95 Євро відповідає технічним вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови.» суд вважає не обґрунтованими у звязку з наступним.

Так, ТОВ «Науково-дослідна лабораторія експертиз нафтопродуктів «Ойлцентр» має атестат акредитації №2Т1052 зареєстрований у Реєстрі 18 березня 2015 року сфера акредитації визначена додатком до цього атестату (а.с. 108-113).

Як свідчить перший аркуш Додатку до атестату акредитації №2Т1052 щодо бензину автомобільного підвищеної якості серед переліку назв випробувань та (або) характеристик (параметрів), що визначаються в ході досліджень відсутня сфера акредитації щодо показника «Густина», до того ж позначення нормативних документів на методи випробувань за цим показником також відсутні.

Висновки дослідження проведеного Випробувальною лабораторією підприємства «Укрпромсерт» у судовому засіданні не спростовані.

Суд зазначає, що лише наявність у позивача сертифікату відповідності та паспорту якості не є беззаперечним доказом відповідності відібраних у позивача проб бензину встановленим чинним законодавством нормативам.

Відповідно до п.1 Технічного регламенту №927, цим Регламентом встановлено вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоровя людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Згідно із ч. 4 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція, щодо якої нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, встановлені вимоги стосовно безпеки для життя, здоровя та майна споживачів і навколишнього середовища, повинна вводитися в обіг та реалізовуватися з додержанням зазначених вимог.

За таких обставин, оскільки за результатом дослідження встановлено, що показники густини при 15 °С, фракційного складу, обємної частки бензолу та обємної частки ароматичних вуглеводів не відповідають вимогам безпечності бензинів викладених у ДСТУ 7687:2015 та вимогам Технічного регламенту №927, то відповідачем доведено, що встановлена невідповідність свідчить про небезпеку для життя, здоровя та майна споживачів та навколишнього середовища.

Разом з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що розмір штрафних санкцій за порушення п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" визначається у відсотковому відношенні до вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги.

В ході розгляду справи встановлено, що розмір штрафу, який застосовано до позивача, відповідачем розраховано виходячи не з вартості одержаної для реалізації партії товару, а з кількості та вартості бензину автомобільного, який був у залишку позивача станом на дату перевірки. При цьому вартість бензину визначена за ціною реалізації, а не за ціною придбання. Вказані обставини підтверджено представником відповідача.

Суд вважає необґрунтованим та безпідставним розрахунок розміру штрафу виходячи з кількості бензину автомобільного, що є у залишку у позивача станом на дату перевірки.

Посилання відповідача на те, що позивачем на вимогу відповідача не надано інформації щодо вартості одержаних для реалізації на АЗС партій бензину автомобільного підвищеної якості А-95 Євро, вид ІІ , клас С не свідчить про обґрунтованість розрахунку штрафу виходячи з вартості залишку бензину автомобільного станом на дату перевірки, оскільки вартість одержаної для реалізації партії товару може відрізнятися від вартості залишків.

У випадку відсутності документів, які підтверджують вартість одержаної для реалізації партії товару, штраф, в разі доведеності порушення, міг бути застосований у мінімальному розмірі, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" двадцять п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідач, як субєкт владних повноважень, під час прийняття рішення про застосування штрафу зобовязаний прийняти таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З врахуванням усіх наведених доводів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідач повинен був застосувати штраф у розмірі двадцять п'ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 425 грн., а тому постанова про накладення штрафних санкцій в іншій частині є такою, що прийнята не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості прийняття постанови про накладення стягнення №000062 від 02.09.2016 в частині застосування штрафу у сумі 74 414 грн. 38 коп. (74839,38 - 425 = 74414,38), у звязку з чим вказана постанова у зазначеній частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №000024 від 18 листопада 2016 року, прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подоніт» штрафу у розмірі 74 414 грн. 38 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Подоніт» судовий збір у розмірі 689 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова