Справа № 355/1/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 355/1/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко О.Л. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А
12 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.
за участю секретаря Канівець К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Баришівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області на постанову Баришівського районного суду Київської області від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баришівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком як учаснику наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії, із зменшенням пенсійного віку з часу звернення за призначенням пенсії.
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 915 від 18 жовтня 2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, а саме із зменшенням пенсійного віку на вісім років, встановленого ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з дня звернення на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з 19 липня 2016 року з урахуванням виплаченої йому додаткової заробітної плати у підвищеному розмірі в сумі 92,08 грн. за 1987 рік.
Не погоджуючись з прийнятою постановою Баришівське об`єднанане управління Пенсійного фонду України Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
19 липня 2016 року позивач, досягнувши 53-го віку, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 8 років, на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
До заяви позивачем було додано:
1) ідентифікаційний код
3) трудову книжку;
4) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серія (перереєстроване) Серія А№216483 від 20.09.2016;
5) первинні документи, які підтверджують участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС:
- довідку №01/10062016 від 10.06.2016 за формою 122 видану ПАТ «Баришівська сільгоспхімія»
- копію відомості про нарахування заробітної плати за 1987 рік;
Однак, рішенням Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №915 від 18.10.2016 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .
Відмова мотивована тим, що в довідці наданій позивачем про період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1987рр.) за формою №122 містить наявні дописування в графі за червень 1987 року, а саме графа «нараховано» містить дописування «в тому числі Чорнобиль» та суму « 92,08».
Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку наявні правові підстави для визнання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 8 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).
Відповідно до норм ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років.
Пунктом 2 Порядку № 22-1 регламентовано, що до заяви про призначення пенсії за віком додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є наявність в неї відповідного стажу роботи, який надає право саме на таку пенсію, що має бути підтверджений посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС та первинними документами, основним серед яких є довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою № 122, і лише за відсутності такої довідки пільговий стаж роботи має підтверджуватися архівними довідками або іншими первинними документами.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 26.11.1992 ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), серії НОМЕР_1 . Вказане посвідчення у відповідності до «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 13 від 10.09.1997 року було перереєстровано (Серія А №216483 від 20.09.2016).
Крім того, відповідно до витягу з протоколу №16 засідання комісії від 15.10.1997, Тимчасовою комісією з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» було підтверджено правильність видачі зазначеного вище посвідчення ліквідатора(а.с.18).
Також встановлено, що ОСОБА_1 з 02.09.1986 року по 03.06.2008 року працював трактористом у Баришівському районному виробничому об`єднанні «Сільгоспхімія» (з 13.05.1994 - ВАТ «Баришівська сільгоспхімія»), що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 01.10.1985 року. ОСОБА_1 був направлений на роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в населений пункт с. Кливини Поліського району з 01 червня по 30 червня 1987 року і виконував роботи з вигрузки міндобрив. Зазначені обставини підтверджується довідками Баришівського районного виробничого об`єднання «Сільгоспхімія», №187 від 30.09.1992, №10 від 17.06.1994, №94 від 23.07.1997 (а.с.98-100).
Крім того згідно архівної довідки ПАТ «Баришівська сільгоспхімія» №01/10062016 від 10.06.2016 ОСОБА_1 з 01.06.1987 по 30.06.1987 був безпосередньо зайнятий на роботах , що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року № 1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 06.06.1986 року №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1 , затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, час вказаної праці до 1 січня 1988 року зараховується до стажу при нарахуванні пенсії у трикратному, а у 1988-2003 роках у полуторному розмірі (а.с.81 зворотній бік).
За вказаний період по виконанню робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачу ОСОБА_1 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207 була виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі в сумі 92 карбованця 08 копійок, що підтверджується довідкою Баришівського виробничого районного об`єднання «Сільгоспхімія» №187 від 30.09.1992, довідкою Баришівської районної державної адміністрації Київської області № 470 від 24.07.1997, довідкою Баришівського РВО «Сільгоспхімія» № 40 від 17.06.1997 та книгою нарахування зарплати, які маються в матеріалах справи та належним чином завірені.
Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що факт виконання позивачем робіт, які надають йому право на державну пенсію на пільгових умовах на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто зі зниженням пенсійного віку на 8 років, підтверджується не тільки посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС і довідкою форми №122 від 10.06.2016 №01/10062016, як таке прямо передбачено п. 2 Порядку № 22-1, а й іншими первинними документами, зокрема: архівною довідкою ПАТ «Баришівська сільгоспхімія» №01/10062016 від 10.06.2016, довідками Баришівського районного виробничого об`єднання «Сільгоспхімія», №187 від 30.09.1992, №10 від 17.06.1994, №94 від 23.07.1997, довідкою Баришівської районної державної адміністрації Київської області № 470 від 24.07.1997, довідкою Баришівського РВО «Сільгоспхімія» № 40 від 17.06.1997 та книгою нарахування зарплати.
В пункті 7 зазначеного Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, трудова книжка, копія відомості про нарахування заробітної плати за 1987 рік; та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122.
Отже, за змістом пункту 7 вказаного Порядку підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2006, де чітко визначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Як зазначено вище, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987рр., що підтверджено копією посвідчення (Категорія 2) серії НОМЕР_1 , виданого 25.02.1993 року Київською обласною державною адміністрацією (а.с. 18), що було перереєстровано Серія А №216483 від 20.09.2016.
За таких обставин, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і поданими ним документами підтверджено період роботи коли позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів погоджується з висновками судів першої інстанції про безпідставність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи міститься всі належні докази, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку є протиправними, та вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Так, підставою для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років, як зазначено у рішенні відповідача, стала відсутність на думку відповідача довідки за формою №122 про період участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1987). При цьому, колегія суддів не може прийняти до уваги вказані вище посилання, оскільки позивач надав докази щодо його перебування саме в зоні відчуження в цей період.
Доводи апелянта про те, що позивачем у відповідності до пп.5 п.2.1 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 первинними документами не підтверджено період його перебування у зоні відчудження, оскільки довідка про період його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1987рр.) за формою №122 містить на думку відповідача наявні дописування в графі за червень 1987 року, а саме графа «нараховано» містить дописування «в тому числі Чорнобиль» та суму « 92,08», не заслуговують на увагу суду, оскільки позивач надав докази щодо його перебування саме в зоні відчуження в цей період, та матеріали справи містять первинні документи, в яких зазначено період роботи позивача та його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987рр. з нарахуванням відповідної заробітної плати у підвищеному розмірі.
Таким чином, позивачем було подано всі наявні в нього документи, які в повній мірі підтверджують його перебування у відрядженні у зоні відчуження та можуть бути підставою для призначення пенсії відповідно до положень ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.
Постанову Баришівського районного суду Київської області від 03 березня 2017 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 12 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.