Справа № 761/44978/16-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/159/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі Кріт І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що у період з 21.11.1995р. по 06.11.2015р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, а в період з 07.11.2015р. по 30.08.2016р. - проходив службу в поліції. На підставі наказу Головного управління Національної поліції в м. Києві від 30.08.2016р. № 726 о/с «Щодо особового складу» майора поліції ОСОБА_1, дільничного офіцера поліції сектору дільничних інспекторів поліції відділу превенції Солом'янського управління поліції з 30 серпня 2016 року звільнено зі служби згідно п.2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі рапорту ОСОБА_1 від 18.08.2016р. та свідоцтво про хворобу № 189, видане Державною установою Територіальне медичне об'єднання МВС України по місту Києву від 20.07.2016р. Так, в наказі від 30.08.2016р. № 726 о/с «Щодо особового складу» зазначено, що стаж служби позивача в поліції на день звільнення в календарному обчисленні складав 22 роки 06 місяців та 21 день, а у пільговому обчисленні - 24 роки 00 місяців 28 днів. Після звільнення зі служби в поліції за станом здоров'я ОСОБА_1 отримав право вийти на пенсію за вислугу років, у зв'язку з цим до органу пенсійного фонду було подано всі необхідні документи для призначення та нарахування пенсії. Листом Відповідача від 25.11.2016р. № 22698/03 Позивача повідомлено, що він перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії за вислугу 24 роки обчислено згідно зі ст. 13 цього Закону з розрахунку 62% сум грошового забезпечення (50% базового розміру грошового забезпечення + 12% грошового забезпечення за 4 роки вислуги понад 20 років), що становить 5 323,84 грн. (8 586,84*62%). Разом з тим, згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки Позивач був звільнений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», то відповідно мав право на отримання пенсії в розмірі 67% відповідної суми грошового забезпечення: 55% - як особі, звільненій зі служби в поліції на підставі п.2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; - 12% - за 4 роки вислуги понад 20 років, тобто загальний щомісячний розмір пенсії позивача мав становити 5 753,18 грн. (8 586,84 грн.*67%).

Враховуючи вищевикладене, Позивач просив зобов'язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві - призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 67% грошового забезпечення, довічно, починаючи з 31.08.2016р.

Відповідач подав суду заперечення на адміністративний позов (а.с.27-28), в яких зазначив, що при призначенні пенсії за вислугу років поліцейським в розмірі 55 відсотків за 20 років вислуги, військово-лікарські документи мають містити в особі інформацію про непридатність до служби в поліції, як це передбачено п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Оскільки, у свідоцтві про хворобу від 20.07.2016р. № 189, відсутня інформація про непридатність до служби в поліції ОСОБА_1, як це передбачено п. 2 ст. 77 Закону. Пенсія за вислугу років Позивача обчислена з розрахунку 50 відсотків та за кожний рік вислуги понад 20 по 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення. Позивач отримує пенсію за 24 роки вислуги у розмірі 62 відсотків. Відповідно до копії витягу із наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.08.2016р. № 726 зазначено, що підставами для звільнення зі служби в поліції є рапорт ОСОБА_1, в якому зазначено про наявність вислуги років для призначення пенсії, та заключення ВЛК, тобто Позивачем за власної ініціативи було подано рапорт на звільнення, без заборони продовження перебування на службі в поліції Військово-лікарською комісією. За таких обставин вимога Позивача визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у м. Києві стосовно відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії є такою, що суперечить чинному законодавству України, неправомірності в діях відповідача не вбачається.

В судове засідання Позивач не з'явився, представник Позивача - ОСОБА_4 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі Позивача та його представника, позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі (а.с.36).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про хворобу № 189 від 20.07.2016 року військово-лікарська комісія Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по м. Києву» здійснила медичний огляд ОСОБА_1, 1973р.н., майора поліції Солом'янського УП, дільничного офіцера поліції, який перебував на службі з 1991р. по 1993р.; в МВС з 1995 року по теперішній час. За результатами обстеження згідно цього свідоцтва про хворобу позивача визнано непридатним до служби у поліції, військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі ст. 39б, 40в, 55в гр.1 «Розкладу хвороб і фізичних вад» (наказ МВС України № 85 від 2001р.) (а.с.12-13).

На підставі поданого рапорту ОСОБА_1 від 18.08.2016р. та свідоцтва про хворобу № 189 від 20.07.2016 року позивач згідно Наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.08.2016р. № 726 о/с «Щодо особового складу» був звільнений зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.11). З Наказу від 30.08.2016р. № 726 о/с вбачається, що стаж служби в поліції ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні - 22 роки 06 місяців 21 день, у пільговому обчисленні - 24 роки 00 місяців 28 днів.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

З Листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.11.2016р. № 22698/03 (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії за вислугу 24 роки обчислено згідно ст. 13 Закону з розрахунку 62% сум грошового забезпечення, що становить 5 323,84 грн. (8 586,84х62%), що також підтверджується протоколом за пенсійною справою - (а.с.17).

За правилами загальних положень Закону України від 02 липня 2015 року №580-XII «Про Національну поліцію», цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

У відповідності до загальних положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII (далі - №2262-XII) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно п. а ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу років 20 років і більше (п. а ст. 12) за вислугу років 20 років 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 1995 року № 488, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 1995 р. за N 308/844 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України.

В додатку №12 до вище вказаного положення затверджене «свідоцтво про хворобу», в п. 13 додатку міститься графа: «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби».

На основі ст.ст. 39б, 40в, 55в графи 1 «Розкладу хвороб і фізичних вад» (Наказ МВС України № 85 від 2001р.) ОСОБА_1 було визнано не придатним до служби у поліції, військової служби.

На підставі свідоцтва про хворобу № 189 від 20.07.2016р. та рапорту позивача, його звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Дослідивши свідоцтво про хворобу позивача № 189 від 20.07.2016р. на відповідність його вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, суд приходить до висновку, що воно є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до військової служби, зокрема служби в органах в поліції, у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію». .

Таким чином, з 31.08.2016р. позивач отримав право на пенсію з вислугу років у відповідності до п. а) частини першої ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як звільнений зі служби в органах поліції через хворобу у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки ОСОБА_1 має вислугу років для призначення пенсії - 24 роки 00 місяців 28 днів, що не заперечується відповідачем, відтак пенсія має бути призначена у розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення (55% відповідних сум грошового забезпечення та 12% - за 4 роки вислуги понад 20 років).

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, підлягають задоволенню шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити Позивачу пенсію за вислугу років згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 67% грошового забезпечення, довічно, починаючи з 31.08.2016р.

На підставі ч. 1 ст. 94 КАС України суд також присуджує до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,21 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 158-162, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 67% грошового забезпечення, довічно, починаючи з 31.08.2016р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: