Справа № 821/408/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/408/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.,

при секретарі - Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,-

встановив:

13 березня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4І) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_5 (далі відповідач, Державний реєстратор), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" (далі третя особа, ТОВ «СП «Басматі») з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31688983 від 03.10.2016 року, номер запису про інше речове право: 16709001, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :05:133:0005, за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2016 року між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" ();

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,64 га, кадастровий номер :05:133:0005, за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2016 року між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" ();

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31689120 від 03.10.2016 року, номер запису про інше речове право: 16709152, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :05:133:0004, за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2016 року між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" ();

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,19 га, кадастровий номер :05:133:0004, за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2016 року між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" ().

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначила, що вона є власником земельних ділянок, загальною площею 4,83 га, на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ №281775 та серії ЯИ №281772. 01 вересня 2011 року відповідні земельні ділянки були передані в оренду третій особі строком на 5 років, починаючи від дати державної реєстрації договору оренди. Догорів оренди земельних ділянок зареєстрований ОСОБА_6 Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області 15 березня 2012 року за №00563-564, таким чином його чинність триває до 15 березня 2017 року. В подальшому, через несплату третьою особою орендної плати у вересні 2016 року, позивач підписав з ТОВ «СП «Басматі» новий договір без дати укладання, після чого їй була сплачена належна сума орендної плати. Позивач зазначає, що в лютому вона дізналась про подання 29 вересня 2016 року підписаного ОСОБА_4 договору на реєстрацію та про проведення державної реєстрації іншого речового права на підставі договору оренди землі від 22.09.2016 року, номер запису про інше речове право: 16709152, індексний номер рішення: 31689120 від 03.10.2016 року на земельну ділянку, площею 3,19 га, кадастровий номер: :05:133:0004 та номер запису про інше речове право: 16709001, індексний номер рішення: 31688983 від 03.10.2016 року на земельну ділянку, площею 1,64 га, кадастровий номер: :05:133:0005. Таким чином, на одні і ті ж земельні ділянки зареєстровано два договори оренди. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 29 березня 2017 року подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Позивачем не наведено підстав того, які саме її права, свободи та інтереси, як фізичної особи порушені рішеннями прийнятими Державним реєстратором. Не відомо в чому полягають порушення прав позивача та які негативні наслідки для ОСОБА_4 настали внаслідок прийнятих рішень про державну реєстрацію прав позивачки, як власника земельних ділянок. Фактично відповідач зареєстрував права визначені в договорі оренди земельних ділянок, що укладено між позивачем та третьою особою. На думку представника відповідача, відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, навіть якщо дії субєкта владних повноважень вчинені з порушенням діючого законодавства. Позивач посилається на порушення відповідачем ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки Державним реєстратором не здійснено запиту щодо інформації про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, але така норма в ч.2 ст.9 відповідного Закону відсутня. Договір оренди є чинним, подані для реєстрації документи та матеріали не викликали жодних суперечностей, а тому реєстрація такого договору проведена у відповідності до норм спеціального законодавства. Все це, на думку представника відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях та на матеріали реєстраційної справи.

Третя особа 29 березня 2017 року подала до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. На даний час договори оренди, укладені між ОСОБА_4 та ТОВ «СП «Басматі» від 22 вересня 2016 року є правомірними та чинними, вони не визнані недійсними в судовому порядку. Державний реєстратор ОСОБА_5 виконала всі дії, передбачені спеціальним законодавством, та законно здійснила державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельних ділянок на підставі відповідних договорів від 22 вересня 2016 року, укладених між позивачем та товариством. Позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, позивач не надає жодних пояснень в чому полягає порушення її прав Державним реєстратором. Договори оренди були укладені та підписані сторонами, які володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, повністю усвідомлювали значення своїх дій та на підставі вільного волевиявлення; на підтвердження настання реальних наслідків укладених договорів оренди, ОСОБА_4 надала ТОВ «СП «Басматі» довіреність. Безпідставне звернення позивача до адміністративного суду товариство розцінює, як небажання виконувати взяті на себе зобовязання за договором оренди.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено.

Згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ№281772 та серії ЯИ №281775 ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площею 1,64 га та 3,19 га відповідно, всього 4,83 га. Земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

01 вересня 2011 року між ОСОБА_4 та ТОВ «СП «Басматі» укладено договір оренди земельної ділянки, предметом якого є земельна ділянка площею 4,83 га, строк оренди 5 років, починаючи з дати реєстрації цього договору, але не раніше закінчення сільськогосподарського року та закінчення збору врожаю на орендованій земельній ділянці. Після закінчення строку договору, орендар (ТОВ «СП«Басматі») має переважне право на поновлення його на новий строк... у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця (ОСОБА_4І.) про намір продовжити його дію (п.7 договору оренди від 01.09.2011 року).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п.31 договору оренди від 01.09.2011 року).

Договір оренди зареєстровано у ОСОБА_6 Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області 15 березня 2012 року за №00563-564, таким чином строк дії договору оренди від 01.09.2011 року спливає 14 березня 2017 року.

21 вересня 2016 року між сторонами укладено договори оренди земельних ділянок предметом договорів є земельні ділянки: кадастровий номер :05:133:0004 площею 3,19 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ№281775 від 06.10.2010 року); кадастровий номер :05:133:0005 площею 1,64 га (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ№281772 від 06.10.2010 року).

Строк дії договорів 10 років, починаючи з дати реєстрації договорів, але не раніше закінчення сільськогосподарського року та закінчення збору врожаю на орендованій земельній ділянці.

21 вересня 2016 року сторонами укладено акти приймання-передачі земельної ділянки в натурі.

Доказів реєстрації договорів оренди від 21 вересня 2016 року сторони суду не надали.

ОСОБА_6 у Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області №346/2-17 від 02.03.2017 року повідомлено представника позивача, що відсутня інформація про припинення договорів оренди на земельні ділянки, які належать ОСОБА_4 з кадастровими номерами :05:133:0004, :05:133:0005.

Таким чином, договір оренди від 01.09.2011 року не було припинено на момент укладення договорів оренди 21.09.2016 року.

В подальшому 29 вересня 2016 року представник ТОВ «СП «Басматі» ОСОБА_7 звернувся до державного реєстратора Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_5 з заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно реєстрації права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:133:0004, :05:133:0005. Представник третьої особи при поданні відповідних заяв діяв на підставі довіреності виданої ТОВ «СП «Басматі» від 20.01.2016 року.

В матеріалах реєстраційної справи знаходиться довіреність на ОСОБА_8 видана ОСОБА_4 та посвідчена 16.09.2016 року секретарем виконавчого комітету Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За даною довіреністю ОСОБА_8 уповноважено отримати витяг, нормативно-грошову оцінку, оформити та зареєструвати договір оренди з ТОВ «СП «Басматі» на належну ОСОБА_4 земельну ділянку, яка розташована на території Бехтерської сільської ради у Держгеокадастрі в Херсонській області, Державній реєстраційній службі в Голопристанському районі.

Довіреностей від ТОВ «СП «Басматі», на підставі яких і подавались ОСОБА_8 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в матеріалах реєстраційної справи відсутні, таких довіреностей при проведенні державної реєстрації не було, доказів протилежного сторони суду не надали.

Державний реєстратор на підставі відповідних заяв та доданих до них документів, серед яких були відсутні всі документи та матеріали, які стосуються чинного договору оренди від 01.09.2011 року, після пошуку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про права власності, інших речових прав, іпотек, обтяження стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами :05:133:0004, :05:133:0005 прийняв спірні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстрував право оренди земельної ділянки строком на 10 років.

Позивач не погодився з правомірністю рішень Державного реєстратора з причин їх не відповідності нормам спеціального законодавства та звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (далі - Закон №1952-ІV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (ч. 1 ст. 3 Закону №1952-ІV).

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації встановлені статтею 4 Закону №1952-ІV. Згідно із частиною першою вказаної статті Закону, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності та речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі", що регулював правовідносини на момент укладення договору оренди землі між позивачем та третьою особою станом на 01.09.2011, укладений договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з положеннями частини другої статті 18 Закон №1952-ІV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Так, відповідно до п. 6 Порядку №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав (п. 9 Порядку №1127).

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта статті 18 Закону №1952-ІV).

Відповідно до п. 8 частини першої статті 27 Закону №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Пунктом третім частини першої статті 10 Закону №1952-ІV зобов'язано державного реєстратора встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Крім того, державним реєстратором під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав встановлюється відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями (п. 12 Порядку №1127).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, суд зазначає, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2015 по справі №802/37191.

Відповідно до частини другої статті 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Матеріали справи містять інформацію ОСОБА_6 у Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, з якої вбачається, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на зазначені земельні ділянки значились відомості щодо права користування даними земельними ділянками за ТОВ «СП «Басматі» на підставі договору оренди землі, укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ «СП «Басматі», який був зареєстрований відповідно до вимог діючого законодавства 15 березня 2012 року.

Як встановлено судом та вбачається з прикінцевих положень вказаних договорів оренди землі (від 01.09.2011 року та від 21.09.2016 року), ці договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно положень частин першої, п'ятої статті 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Сторони не надали до суду доказів розірвання сторонами договору оренди від 01.09.2011 року (строком дії з 15.03.2012 по 14.03.2017 року) або його скасування в судовому порядку. Тобто, на момент здійснення 03 жовтня 2016 року державної реєстрації права оренди земельних ділянок за договорами від 21.09.2016 року договір від 01.09.2011 року був діючим, а у третьої особи вже було наявне встановлене законом право оренди земельної ділянки (загальною площею 4,83 га), що зареєстровано 15 березня 2012 року за №00563-564.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 30.03.2016 по справі №814-3015-14, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону №1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону №1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства України, всупереч існуючій невідповідності заявлених прав та поданих документів, а також ігноруючи суперечності, що існують між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, державним реєстратором прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_5 прийнято спірні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31688983 від 03.10.2016 року та індексний номер рішення 31689120 від 03.10.2016 року.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в частині третій статті 2 КАС України, суд встановив, що приймаючи спірні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідач діяв неправомірно, порушив встановлений діючим законодавством порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому вони є незаконними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Окремо суд звертає увагу, що відповідачем не перевірено документи надані йому для проведення реєстрації права оренди земельної ділянки, оскільки в матеріалах реєстраційної справи відсутні довіреності на представника ТОВ «СП «Басматі», який подав та підписав заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, натомість, в якості довіреності від ТОВ «СП «Басматі» представник третьої особи додав довіреність на своє імя видану ОСОБА_4І для представництва її інтересів з обмеженим колом повноважень, серед яких не має повноважень для звернення до відповідача. Таким чином, в будь-якому разі, відповідач не мав правових підстав вважати ОСОБА_8 представником жодної зі сторін договорів оренди від 21 вересня 2016 року, як наслідок подання ним будь-яких заяв до відповідача було поза межами приписів спеціального законодавства.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 11 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Частиною 2 ст. 162 КАС передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Наведене, з урахуванням приписів ст.162 КАС України, є підставою для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31688983 від 03.10.2016 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31689120 від 03.10.2016 року, саме такий спосіб відновлення порушених прав є найбільш ефективним захистом його прав та інтересів.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,64 га, кадастровий номер :05:133:0005, за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2016 року та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3,19 га, кадастровий номер :05:133:0004, за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2016 року, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність частини своїх вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 06 квітня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31688983 від 03.10.2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_5.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер рішення 31689120 від 03.10.2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_5.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 11 квітня 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 6.3.