Справа № 442/1424/17
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/1424/17
Провадження № 2-а/442/71/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Кондратів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної адміністрації про зобовязання виплачувати допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної адміністрації про зобовязання виплачувати допомогу в розмірі 1600 грн. та в разі зміни прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб - виплачувати в розмірі, що змінився.

В обґрунтування позову покликається на те, що він здійснює догляд за престарілою особою та отримує за таке компенсаційну виплату в розмірі 30 грн. щомісячно. На його письмове звернення до відповідача про збільшення розміру такої виплати до розміру 1600 грн. отримав відмову в такому. Тому звертається до суду із вказаним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у позовній заяві, просив такий задовольнити. Крім цього зазначає, що діями відповідача порушуються норми Конституції України, Цивільного кодексу України, оскільки розмір компенсаційної виплати не відповідає встановленому законом розміру прожиткового мінімуму, що створює пряму загрозу його життю і здоров'ю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення такого, суду пояснила, що позивач отримує компенсаційну виплату по догляду за престарілою особою згідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 832 від 26.07.1996 р. Як зазначено в письмовому запереченні так і додатково пояснила в судовому засіданні, що компенсаційна виплата призначається Управлінням праці та соціального захисту населення за місцем проживання заявника і виплачується у грошовій формі непрацюючим працездатним особам, які здійснюють догляд за інвалідом 1-ої групи, або за престарілою особою, яка досягла 80-ти річного віку в розмірі 4.80 грн. Розмір компенсаційної виплати з врахуванням індексації станом на 13.03.2017 р. становить 26.94 грн. Оскільки заявник проживає в населеному пункті, що має статус гірського, йому виплачується доплата за проживання у гірській зоні у розмірі 20% від розміру компенсаційної виплати, тобто (26.94 х 20%=5.39грн.), проіндексована сума із врахуванням гірських -32.33 грн. Виплата даної допомоги фінансується органами Пенсійного фонду України.

Крім цього на суму призначеної компенсаційної виплати відповідно до Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» N2464 від 08.07.2010 р. управлінням праці та соціального захисту населення щомісячно проводиться нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України в розмірі 22 відсотки до мінімальної заробітної плати, сплата якого здійснюється за рахунок видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік до Пенсійного фонду України (що дає право на зарахування до страхового платежу всього періоду такого догляду).

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації, йому призначено компенсаційну виплату по догляду за престарілою особою, тобто за особою, що досягла 80-річного віку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач звертався до відповідача із заявою про надання роз'яснень, на підставі якого нормативно-правового акту нараховується компенсаційна виплата працездатній особі, яка не працює і здійснює догляд за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку.

На вказане звернення було надано відповідь від 09.02.2017 року про те, що така допомога призначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» від 26.07.1996 р. № 832 (а.с. 6).

За заявленими вимогами позивач просить визнати незаконними дії відповідача при призначенні йому компенсаційної виплати, як особі, що доглядає за особою старшою 80-ти років, посилаючись на те, що розмір компенсаційних виплат не відповідає визначеному законом прожитковому мінімуму, що є порушенням норм Конституції України.

Розмір щомісячних компенсаційних виплат непрацюючій особі, що доглядає за особою, яка досягла 80-річного віку, встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» від 26.07.1996 р. № 832 зі змінами (надалі по тексту - постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 832), відповідно до якої, як вбачається із заперечень на позов, відповідачем нараховуються позивачу виплати.

Згідно п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 832, установлено щомісячні компенсаційні виплати у розмірі 480 тис.крб. непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, а також за особою, яка досяга 80-річного віку. Зазначені щомісячні компенсаційні виплати призначаються і виплачуються органами праці та соціального захисту населення та фінансуються органами Пенсійного фонду.

На час звернення позивача до суду чинним законодавством не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку компенсаційних виплат по догляду за особою, яка досяга 80-річного віку у відповідності до прожиткового мінімуму.

Отже, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів праці та соціального захисту населення щодо перерахунку спірних виплат, призначених відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» від 26.07.1996 р. № 832 зі змінами стосовно прожиткового мінімуму.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їхніх повноважень.

Ефективне здійснення Кабінету Міністрів України своїх повноважень є основою для вжиття ним заходів із забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики (п.п. 2, 3 ст. 116 Конституції України).

Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. Згідно із Законом „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій; державні соціальні гарантії - це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 96, п.п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції треба розуміти так, що повноваження КМУ щодо розробки проекту Закону про державний бюджет та забезпечення виконання відповідного Закону пов'язані з його функціями, у тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до Конституції та законів України.

Згідно до правової позиції Конституційного Суду України викладеної в рішенні від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Про це також йдеться в ухвалі Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 р. постановленій у справі «Велікода проти України».

Відповідно пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» від 26.07.1996 р. № 832 не була скасована та є чинна, тому суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для здійснення призначення та виплат спірних коштів у більшому розмірі, ніж передбачено вказаною постановою, оскільки законодавство, що регулює зазначені правовідносини, не змінювалось.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв'язку з цим жодних підстав для визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації суд не вбачає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. с Конституції України, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» від 26.07.1996 р. № 832, ст. ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 100, 122, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з моменту її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 7 квітня 2017 року.