Справа № 750/3213/17
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3213/17
Провадження № 2-а/750/614/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2017 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Жук М.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
29.03.2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ЧОВК), Міністерства оборони України, в якому просить суд: визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 13.01.2017 року Протокол №2 в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії; зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду війни 3 групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 1 січня 2014 року та перерахувати на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи для подальшої виплати ОСОБА_1 ; зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20. 12. 1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 1 січня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 28.12.1979 року по 29.02.1980 рік приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан. Під час проходження служби в Республіці Афганістан отримав поранення (контузію) та захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, яке відображено в протоколі Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 07.09.2016 року за № 3850.

Згідно витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3850 від 07.09.2016 року було встановлено, що отримані позивачем поранення, травма, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до рішення МСЕК від 08.11.2016 року, позивачу, була встановлена 3 група інвалідності вперше, в зв`язку із отриманням поранення, травми, контузії та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується відповідною довідкою серії АВБ № 046837.

За наведених обставин, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499. Саме тому, у встановленому законом порядку, звернувся до відповідних органів для отримання грошової допомоги.

Однак, 27 лютого 2017 року позивач отримав копію протоколу №2 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2017 року, згідно якого, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Ухвалою судді від 31.03.2017 року відкрито скорочене провадження в даній справі, а відповідачам запропоновано надати через канцелярію суду заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

У наданих суду 11.04.2017 року запереченнях проти позову, представник Чернігівського обласного військового комісаріату позов не визнав та пояснив, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 встановлений відповідний порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Відповідно до вказаного порядку Чернігівський ОВК являється лише посередником між позивачем та Міністерством оборони України та не уповноважений на прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги, визначення її розміру чи виплати. Рішення про призначення одноразової грошової допомоги, її розміру приймає Міністерство оборони України, після чого перераховує на рахунки ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідну суму коштів, яка є цільовою і призначена для виплати конкретній особі. Тільки після вищевказаного у Чернігівського ОВК виникає право та обов`язок перерахунку одноразової грошової допомоги позивачу, тобто дії ІНФОРМАЦІЯ_2 є похідними від дій Міністерства оборони України. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу не було відмовлено у вчиненні жодних дій пов`язаних з призначенням та виплатою його одноразової грошової допомоги, навпаки ним здійснено всі передбачені законодавством дії щодо розгляду даного питання. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та в їх задоволенні має бути відмовлено.

11.04.2017 року представник Міністерства оборони України надіслав на адресу суду поштою письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачем не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Крім того зазначив, що Міністерством оборони України рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги не приймалось, оскільки прийняття такого рішення відповідно до Порядку № 975 можливе за певних умов, зокрема, за наявності документів, визначених вказаним Порядком.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 1979 року по 1980 рік приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан. Під час проходження служби в Республіці Афганістан отримав поранення (контузію) та захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, яке відображено в протоколі Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 07.09.2016 року за № 3850.

Згідно витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3850 від 07.09.2016 року було встановлено, що отримані позивачем поранення, травма, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.6).

Відповідно до рішення МСЕК від 08.11.2016 року, позивачу, була встановлена 3 група інвалідності вперше, в зв`язку із отриманням поранення, травми, контузії та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується відповідною довідкою серії АВБ № 046837 (а.с.7).

За період з моменту отримання інвалідності Міністерством Оборони України жодних грошових виплат позивачу здійснено не було, попередніх одноразових нарахувань та процентів в зв`язку з втратою працездатності позивач не отримував і тому, у встановленому законом порядку, звернувся до відповідних органів для отримання грошової допомоги.

27 лютого 2017 року позивач отримав копію протоколу №2 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2017 року, згідно якого, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Вважаючи, що в даному випадку порушені права позивача стосовно нарахування та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16, підпункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.

Згідно з пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975,

одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Пунктом 11 зазначеного Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Позивач надав до військового комісаріату усі необхідні документи, передбачені вказаним Порядком, відтак, має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка настала внаслідок поранення та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

При цьому, посилання Міністерства оборони України в запереченнях на те, що позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим виникають сумніви щодо об`єктивності висновків про наявність та характер поранень позивача, є необґрунтованими, оскільки на підтвердження отримання поранення, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, позивачем надано, зокрема:
- копію військового квитка та довідки з Чернігівського військкомату із яких вбачається, що ОСОБА_1 в період з 28.12.1979 року по 29.02.1980 року брав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан;
- висновок спеціаліста у галузі судово - медичної експертизи від 07.09.2016 року, із змісту якого вбачається, що поранення, отримані ОСОБА_1 виникли внаслідок вогнепальних поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1980 році;

- витяг із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, заліцтв, яким установлено, що поранення, травма, контузія і захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;
- довідку МСЕК серія АВБ № 046837 від 08.11.2016р., якою встановлено причину інвалідності: - "Поранення, травма, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії".

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що останні підтверджують той факт, що інвалідність позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, при цьому, відповідачем всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не спростовано їх достовірності.
Також, є необґрунтованими доводи представника Міністерства оборони України, викладені в запереченнях на позов з приводу порушення вимог ст. ст. 18, 21, 24 КАС України, оскільки даний спір стосується призначення та виплати одноразової грошової допомоги, вирішення якого, з урахуванням ч. 4 ст. 18 КАС України належить до підсудності місцевого загального суду як адміністративного.

Керуючись статтями 2, 3, 11, 69, 158-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 13.01.2017 року №2 в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду війни 3 групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 1 січня 2014 року та перерахувати на рахунок Чернігівського обласного військового комісаріату суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи для подальшої виплати ОСОБА_1 .

Зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20. 12. 1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 1 січня 2014 року.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя