Справа № 316/1785/16-а
Суддя: Капустинський М. В.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1785/16-а
Провадження № 2-а/316/19/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 березня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинський М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодарі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Енергодар Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області 23.11.2016 року з адміністративною позовною заявою до відповідача - Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про визнання дій протиправними щодо відмови провести перерахунок пенсії державного службовця та зобов'язання УПФУ в м. Енергодар здійснити їй з 01.05.2016 року перерахунок пенсії державного службовця, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» №3732-XII від 16.12.1993 року, із збереженням проценту нарахування на момент виходу на пенсію у розмірі 83% від середньої заробітної плати та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, а також стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 551,20 грн..

В обґрунтування вимог позову, позивачка зазначає наступне:

Працювала в Управлінні Державного казначейства у м. Енергодар Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області на посаді провідного казначея відділу видатків державного і місцевого бюджетів та міжбюджетних відносин.

05.12.2009 року, відповідно до Закону України «Про державну службу» №3732-XII від 16.12.1993 року, позивачці призначена пенсія за віком згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про державну службу» №3732-XII від 16.12.1993 року, з урахуванням стажу державної служби понад 13 років, у розмірі 83% від її середнього заробітку, довічно.

26.10.2016 року позивачка звернулася до УПФУ в м. Енергодар із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанов КМУ від 09.12.2015 року за №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно- правових актів» та №292 від 06.04.2016 року «Деяки питання опалти праці державних службовців у 2016 році».

Проте листом від 09.11.2016 рку №95/Б-1 УПФУ відмовило їй у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що 01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» і ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3732-XII від 16.12.1993 року, щодо здійснення перерахунку державним службовцям (пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №889), скасована. Законом України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» не передбачено перерахунок призначених державним службовцям пенсій у зв'язку зі зміною оплати праці. Позивачу роз'яснено, що згідно зі ст.90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 року за №1058 «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та цим Законом не встановлено підстави для перерахунку призначених державним службовцям пенсій у зв'язку зі зміною оплати праці. Крім того, на підставі Постанови КМУ №622 «Деяки питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», 14.09.2016 року втратила чинність Постанова КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деяки питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», якою визначався порядок перерахунку пенсій державним службовцям та форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення/перерахунку пенсій державним службовцям і тому законних підстав для здійснення позивачці перерахунку державного службовця не має.

Вважає дії відповідача такими, що порушують її права, у зв'язку з чим звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 та її представник -ОСОБА_2, який діє на підставі нотаріальної довіреності (а.с.34), позовні вимоги підтримали у повному обсязі надали пояснення та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача УПФУ в м. Енергодар - Василенко І.М., яка діє на підставі довіреності (а.с.30) в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у запереченнях (а.с.23-26).

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків:

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачці ОСОБА_1 призначено пенсію державного службовця з 15.12.2009 відповідно Закону України №3732-XII від 16.12.1993 року «Про державну службу».

26.10.2016 року позивачка звернулася до УПФУ в м. Енергодар із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням з 01.05.2016 року заробітної плати державним службовцям відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» та Постанови КМУ №292 від 06.04.2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (а.с.4).

До заяви додано довідку Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізькій області Головного Управління Державної казначейської служби у Запорізькій області ДКСУ від 21.10.2016 року за № 03-13/269-1193 про заробітну плату державним службовцям по рівнозначній посаді провідного спеціаліста станом на 01.05.2016 рік (а.с.13).

Листом від 09.11.2016 року №95/Б-1 УПФУ відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що 01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» і ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3732-XII від 16.12.1993 року, щодо здійснення перерахунку державним службовцям (пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №889), скасована. Законом України від 10.12.2015 року №889 «Про державну службу» не передбачено перерахунок призначених державним службовцям пенсій у зв'язку зі зміною оплати праці. Позивачу роз'яснено, що згідно зі ст.90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 року за №1058 «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та цим Законом не встановлено підстави для перерахунку призначених державним службовцям пенсій у зв'язку зі зміною оплати праці. Крім того, на підставі Постанови КМУ №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», 14.09.2016 року втратила чинність Постанова КМУ №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», якою визначався порядок перерахунку пенсій державним службовцям та форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення/перерахунку пенсій державним службовцям, і тому законних підстав для здійснення позивачці перерахунку державного службовця, не має (а.с.5).

Стосовно посилання відповідача в якості підстави для відмови у перерахунку пенсії позивача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, суд вважає, що зазначена норма Закону стосується лише права на призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів, і не стосується перерахунку раніше призначених пенсій.

Відповідно до вказаної норми у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до закону України «Про державну службу».

Отже п. 5 Прикінцевих положень цього Закону № 213-VIII врегульовано питання призначення пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки в даному випадку предметом позову є не призначення, а перерахунок пенсії позивачу, застосування до спірних правовідносин п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, є безпідставним.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії орган Пенсійного фонду зобов'язаний вирішувати на підставі правових норм, що діють на час звернення пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакції, а саме: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

На момент звернення позивача до суду Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визначені.

Проте, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка як в ній зазначено, застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції - «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Отже, постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 (з урахуванням внесених змін) до спірних правовідносин не застосовується.

На момент виникнення спірних правовідносин у зв'язку з внесенням наведених змін у спеціальному законодавчому акті, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача, - Законі України «Про державну службу», відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії - як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Не містять такої підстави і інші норми пенсійного законодавства, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення», який, як зазначено в його преамбулі, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки. А згідно ст.11 цього Закону до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Також не встановлено такої підстави і в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

За правилами ст.5 вказаного Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до в ст.37-1 Закону України «Про державну службу» не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у зв'язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працювала позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

Крім того, згідно копії наданої трудової книжки, позивач з 10.05.2011 року по 05.08.2011 рік працювала, однак не на державній службі (а.с.11зворот-12), дані які б свідчила, про те, що позивач продовжила працювати на державній службі як державний службовець та сплачувати, відповідні до законодавства України, внески - позивачем суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача не було законних підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу через збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.

Стосовно посилання позивача на положення Конституції України, зокрема на ч.3 ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» на час призначення позивачу пенсії за вислугу років, пенсія державним службовцям призначається у відповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За правилами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (який діяв на час призначення пенсії), перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII, із ст.37-1 Закону України «Про державну службу» виключено такий пункт як перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та зазначено, що Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обов'язковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Посилання позивача на Постанову КМУ № 292 від 06 квітня 2017 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та Закон України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» суд також вважає безпідставними, оскільки позивач вийшла на пенсію відповідно до норм іншого Закону України, після виходу на пенсію на державній службі не працювала, у зв'язку з чим не має права на проведення перерахунку пенсії за вищезазначеними нормами Закону.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність дій щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії державного службовця.

Отже, враховуючи все вищезазначене та з огляду на відсутність правової норми, яка б передбачала перерахунок призначеної позивачу пенсії за наведених позивачем обставин, суд вважає, що відповідачем не вчинено будь-яких протиправних дій щодо звуження змісту та обсягу прав позивача, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача щодо вчинення дій - задоволенню не підлягають.

З огляду та те, що суд вважає, що вимоги позивача, в їх основній частині, задоволенню не підлягають, отже й не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17, 18, 69, 71, 86, 99, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2017 р.

Суддя М. В. Капустинський