Справа № 813/7960/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/16674/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 14 жовтня 2013 року № 1991 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника СБНОН Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС підполковника міліції ОСОБА_2.».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 27 квітня 2013 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_2 - підполковника міліції - начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Личаківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області було зупинено під час керування власним автомобілем марки «Subaru Оutback» з ознаками алкогольного сп'яніння. На місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою портативного пристрою «Драгер» та від медичного огляду в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився, що відображено в протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27 квітня 2013 року та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 квітня 2013 року до акту № 9107/1630.

Згідно пункту 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 13 травня 2013 року № 742 «Про покарання працівників Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС» за грубе порушення службової дисципліни, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, наказів Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2007 року № 81 та від 26 березня 2010 року № 90, скоєння вчинку, який негативно вплинув на імідж міліції та призвів до дискредитування звання працівника органів внутрішніх справ, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), на ОСОБА_2 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляд звільнення з органів внутрішніх справ.

Накладенню дисциплінарного стягнення передувало службове розслідування, призначене 30 квітня 2013 року наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 713, оформлене відповідним висновком від 1 травня 2013 року.

Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 4 червня 2013 року у справі № 3/463/752/13, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 липня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цими судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_2, керуючи 27 квітня 2013 року транспортним засобом марки «Subaru Оutback» та будучи зупиненим інспектором ДПС, відмовився як від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою портативного пристрою «Драгер», так і шляхом здачі аналізу сечі чи клінічного огляду в приміщенні Львівського обласного державного наркологічного диспансеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року у справі № 813/3856/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року, визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 13 травня 2013 року № 742 «Про покарання працівників Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС».

12 вересня 2013 року начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області видав наказ № 1712, яким призначив службове розслідування за фактом скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

9 жовтня 2013 року начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області затверджено відповідний висновок службового розслідування, згідно якого запропоновано за грубі порушення службової дисципліни, що проявилися у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недотриманні норм професійної та службової етики, негідну поведінку в позаслужбовий час, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту накласти на ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 14 жовтня 2013 року № 1991 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника СБНОН Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС підполковника міліції ОСОБА_2.» на позивача за грубе порушення службової дисципліни та Дисциплінарного статуту, що проявилося у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недотриманні норм професійної та службової етики, негідну поведінку в позаслужбовий час накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (пункт 2 наказу). Цим же наказом скасовано пункт 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 13 травня 2013 року № 742 (пункт 1 наказу).

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюються Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, Дисциплінарним статутом та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У статті 2 Дисциплінарного статуту зазначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Стаття 7 Дисциплінарного статуту закріплює обов'язки осіб рядового і начальницького складу, її приписи визначають на чому базується службова дисципліна.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, у якій зазначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням. Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ врегульований Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року № 230, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 року за № 541/23073 (далі - Інструкція № 230).

Пунктом 2.1 цієї Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з підпунктом 2.2.5 пункту 2.2 Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 18 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно звернули увагу на те, що про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачеві стало відомо 30 квітня 2013 року - з дня коли начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області наказом № 713 призначив службове розслідування у зв'язку із вчиненням позивачем 27 квітня 2013 року адміністративного правопорушення. Ця обставина встановлена постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року у справі № 813/3856/13-а і у відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України не доказується.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановою Личаківського районного суду міста Львова від 4 червня 2013 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 липня 2013 року.

12 вересня 2013 року начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області видав наказ № 1712, яким призначив службове розслідування за фактом скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, факт вчинення якого вже встановлений та був відомий відповідачеві, провадження у справі про адміністративне правопорушення закінчено 15 липня 2013 року.

Суд касаційної інстанції також вважає зазначити про те, що за приписами законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, звільнення атестованих працівників органів внутрішніх справ, членів виборного профспілкового органу, його керівників, крім додержання загального порядку, допускається відповідно до частини 3 статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки.

Згідно довідки від 30 жовтня 2013 року № 16/11300, підписаної тимчасово виконуючим обов'язки голови первинної профспілкової організації Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та тимчасово виконуючим обов'язки начальника Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка міститься в матеріалах справи, підполковник міліції ОСОБА_2, начальник сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Личаківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з 1 жовтня 2013 року являється членом первинної профспілкової організації атестованих працівників органів внутрішніх справ України Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, і у період з вересня по жовтень поточного року на адресу зазначеної організації подання, пропозиції про надання згоди/заперечення на притягнення його до дисциплінарної відповідальності чи звільнення не надходили.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 14 жовтня 2013 року № 1991, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку про задоволення позову, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України

у Львівській області, Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.