Справа № 725/1181/17
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1181/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Першотравневого району Чернівецької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він є учасником бойових дій та має право на пільги встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема на щорічну разову грошову допомогу до пятого травня у розмірах встановлених законом. Разом з тим, у травні 2016 року він отримав щорічну разову грошову допомогу у розмірі 920 грн., незважаючи на те, що вказаним Законом передбачено виплату такої допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що у 2016 році становило 5650 грн.

Не погоджуючись з таким розміром виплат, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою про виплату недоплаченої частини разової щорічної грошової допомоги, проте у відповідь на свою заяву отримав відмову, яка мотивована тим, що грошову допомогу йому виплачено в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нациських переслідувань».

Вважаючи, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нациських переслідувань» не можуть звужувати вже існуючих прав передбачених законом, а також ставити їх в залежність від державного бюджету, звернувся до суду з даним позовом та просив: визнати бездіяльність Департаменту соціальної політики Департаменту праці та соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Першотравневого району Чернівецької міської ради щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною; зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Першотравневого району Чернівецької міської ради здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому 4730 (чотири тис. сімсот тридцять грн.) гривень щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначала про те, що за принципом дії закону у часі до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань», як така, що прийнята пізніше. Крім того, зменшення розміру разової грошової допомоги до 05 травня відповідно до вказаної постанови не є звуженням конституційних прав позивача, оскільки передбачені законом соціально-економічні права не є абсолютними та механізм їх реалізації може бути змінений, що також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Також, вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати наслідки пропуску встановленого шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, оскільки про можливе порушення своїх прав позивачу стало відомо з моменту отримання грошової допомоги у травні 2016 року, а з позовом він звернувся до суду лише 14.03.2017 року.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення (7).

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Така редакція статті викладена відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» .

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наведені норми визнані неконституційними.

У вказаному рішенні Конституційний суд України зазначив, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

За таких обставин, виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється з урахуванням положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, яка діяла до внесення вказаних змін, а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2016 року становив 1074 гривні.

Разом з тим, у 2016 році позивачем не отримано в повному обсязі передбаченої законом щорічної одноразової грошової допомоги, у звязку з чим він звернувся з відповідною заявою до відповідача та просив донарахувати йому та виплатити вказану допомогу в розмірі 4730 грн. (а/с 10).

У відповідь на вказану заяву, 08.11.2016 року відповідач направив на адресу позивача лист, яким розяснив, що ОСОБА_1 було виплачено щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 920 грн. у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань» (а/с 11).

Оскільки представником відповідача в письмових запереченнях заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для обчислення шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є не момент порушення прав, свобод чи інтересів, а момент коли особа дізналась про таке порушення.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржуються дії відповідача щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік, про таку відмову йому стало відомо 08.11.2016 року з листа відповідача, копія якого міститься в матеріалах справи (а/с 11).

Отже, звернувшись до суду з даним позовом 15.03.2017 року, позивачем не порушено шестимісячний строк звернення до суду з моменту, коли він дізнався про порушення своїх прав. Вирішуючи даний спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, 02 березня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлено розміри та порядок виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідам війни, учасникам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також жертвам нацистських переслідувань.

Згідно вказаної постанови виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків передбачена в сумі - 920 гривень.

За таких обставин, на час виплати позивачу у 2016 році щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяла редакція Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком та постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань».

У відповідності до вимог ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються зокрема права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Таким чином, виключно законами України врегульовано найбільш важливі суспільні відносини та за ієрархією нормативно-правових актів Закон, прийнятий верховною Радою України, має вищу юридичну силу ніж постанова прийнята Кабінетом міністрів України, при цьому вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 Конституції України, кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

За таких обставин, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам Закону, слід застосовувати саме норми закону, оскільки він маю вищу юридичну силу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акту в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Наведене спростовує твердження відповідача у своїх запереченнях, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань» як нормативний акт, що прийнятий пізніше.

Крім того, у своїх запереченнях відповідач вказує, що розмір щорічної одноразової допомоги визначається, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, а держава необмежена у запровадженні будь-якої форми системи соціального забезпечення та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі, посилаючись на висновки Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти України».

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статі 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Разом з тим, як було встановлено судом, на час виникнення спірних правовідносин одночасно діяли два нормативно-правові акти, які регулювали розмір щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, при цьому, Законом, який має вищу юридичну силу встановлено більший розмір такої допомоги ніж постановою Кабінету міністрів України.

Таким чином, у даному випадку зясуванню підлягає питання про те, яким нормативно-правовим актом слід було керуватись відповідачу при виплаті позивачу у травні 2016 року вказаної допомоги, а не зміна розміру соціального забезпечення, що є безумовним правом держави шляхом застосування передбаченої Конституцією України процедури зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги.

Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, суд дійшов висновку, що відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими. Європейський суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких обставин, враховуючи, що положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, яка передбачала, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком на час виникнення спірних правовідносин діяли, позивачу підлягала виплата в сумі 5650 грн., проте останній отримав лише 920 грн. та розмір недоотриманої грошової допомоги становить 4730 грн.

Крім того, у статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до вказаного принципу правом є не лише сукупність нормативно-правових актів, а також основні цінності, серед яких основне місце посідає справедливість.

Так, 22 травня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким частину першу статті 6 було доповнено пунктом 19, згідно якого: до учасників бойових дій належать військовослужбовці (резервісти, військовозобовязані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, особливий період пов'язаний з проведенням антитерористичної операції зумовлює необхідність посилення соціальних гарантій осіб, які набули статусу учасника бойових дій у звязку з безпосередньою участю в антитерористичній операції та однією із видів таких соціальних гарантій є виплата щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, з метою відновлення порушених прав позивача, керуючись принципом справедливості та верховенства права, суд приходить до висновку, що дії відповідача слід визнати протиправними та зобовязати його здійснити перерахунок і виплату щорічної одноразової допомоги до 5 травня з урахуванням сплаченої суми.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 8,19,46,92,113 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань», Законом України України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Департаменту соціальної політики Департаменту праці та соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Першотравневого району Чернівецької міської ради щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною.

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Першотравневого району Чернівецької міської ради здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 4730 (чотири тис. сімсот тридцять грн.) гривень щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 О. І.