Справа № 127/4406/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/4406/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вишар І.Ю.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

10 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Вінниці ДПП лейтенанта поліції Радзівлюка Євгенія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Вінниці ДПП лейтенанта поліції Радзівлюка Євгенія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2016 року адміністративний позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду та надавши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки, які зазначені в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2017 про залишення позовної заяви без руху, а саме: у позовній заяві не зазначено прізвище, ім'я та по-батькові позивача, а також до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору та відсутнє клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, у зв'язку із чим наявні підстави вважати позовну заяву неподаною та повернути її позивачеві.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

В свою чергу, Вищий адміністративний суд України в ухвалах від 29 жовтня 2015 року та 2, 4 лютого 2016 року, дійшов висновку про те, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є постанова про адміністративне правопорушення серії АР №584842 від 16 лютого 2017 року, складена інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Вінниці ДПП лейтенантом поліції Радзівлюком Є.С., якою апелянта притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Крім того, до матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 долучала клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП (а.с. 10), на що, в свою чергу, не звернув уваги суд першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції критично ставиться до позиції суду першої інстанції відносно того, що позивачем у позовній заяві не зазначено свого прізвища, імені та по-батькові, оскільки такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача щодо повернення судом першої інстанції позовної заяви ОСОБА_2 без достатніх на те правових підстав знайшли своє підтвердженя під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, у розрізі встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Вінниці ДПП лейтенанта поліції Радзівлюка Євгенія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.