Справа № 465/1409/17
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 р. Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої- судді Гулієвої М.І.

при секретарі - Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності , посилаючись на те, що відповідно до постанови від 02.03.2017 р. на неї накладено адміністративне стягнення за керування транспортним засобом по вул.Природній,3 у м.Львові без посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб , здійснення зупинки транспортного засобу в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» . Вказана постанова підлягає скасуванню,так як не відображає дійсних обставин справи та в її діях відсутній склад даного правопорушення,оскільки , відсутня суб»єктивна сторона правопорушення-дії вчинено у стані крайньої необхідності,так як автомобіль відкочувався на проїжджу частину дороги,вона не здійснювала зупинку,а закінчувала маневр.Крім того,місце вчинення правопорушення вказано вул.Природна,3,тоді як події мали місце по вул.ген.Чупринки,85 у м.Львові.В ході розгляду справи інспектором поліції грубо порушено її права,так як відмовлено в ознайомленні з доказами вчинення нею правопорушення,не відібрано пояснення у свідка,надано недостовірну інформацію щодо можливості оскарження пос танови,проведено адміністративне затримання для встановлення її особи,хоча вона повідомила своє прізвище,ім»я та по -батькові та на місці події були її співробітники,які могли підтвердити її особу.

Позивачка у судовому засіданні позовну заяву підтримала,дала аналогічні пояснення.Крім того,доповнила,що 2.03.17р.належним їй автомобілем керував її батько,який припаркував автомобіль на вул.Чупринки,85 біля Франківської райадміністрації.Її співробітник ,побачивши,що автомобіль за інерцією рухається з паркувального місця , повідомив її.Вона відразу підійшла до автомобіля,відімкнула центральний замок, завела двигун та здійснювала маневр з метою заїзду на паркувальне місце ,щоб не допустити ДТП.Так як в цей момент назустріч їй виїхав інший транспортний засіб,який унеможливив їй заїзд на паркувальне місце,вона вимушена була призупинити рух.В подальшому спробу заїхати на паркувальне місце було зупинено працівниками поліції .

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила,що 2.03.17р. поліцейськими було виявлено порушення ПДР позивачкою,яка не виконала вимоги знаку «Зупинку заборонено » та не пред»явила документів,які посвідчують особу.Місце скоєння правопорушення у постанові дійсно вказано невірно,оскільки,такі дані поліцейські взяли із планшета.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,свідків,суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено судом, відповідно до постанови від 2.03.2017 року на позивачку накладено адміністративне стягнення у вигляді 425,00 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КпАП України,а саме за те,що2.03.2017 року о 13.10 на вул.Природна,3 у м.Львові здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» та не мала при собі посвідчення водія,свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7.2.03.17р.вони несли службу в складі екіпажу поліції.Проїжджаючи по вул.Чупринки, помітили автомобіль,який зупинився під знаком 3.34.Згідно планшету місце події було визначено вул.Природна.3.Коли ОСОБА_6,ОСОБА_7 підійшли до ТЗ, позивачка здійснювала рух та повідомляла,що хоче паркуватись на паркувальному місці.Так як позивачка не мала документів,вони для встановлення особи запросили її у Франківський ВП .

Свідок ОСОБА_8пояснив,що є батьком позивачки та 02.0 3.17р.керував належним їй автомобілем,приїхавши по справах ,залишив автомобіль біля Франківської райадміністрації на відведеному для паркування місці,поставивши його на ручний тормоз.

Свідок ОСОБА_9пояснив,що 2.03.17р.біля обіду,вийшовши з примішення Франківської райадміністрації,звернув увагу,що автомобіль позивачки ,який знаходився на вул.Чупринки,85,почав самовільний рух,про що він її негайно повідомив та притримував ТЗ до її приходу.Коли позивачка сіла в автомобіль та здійснювала маневр парковки,він відійшов та будучи біля входу у примішення Франківської райадміністрації побачив,що до автомобіля ОСОБА_2під»їхала поліція,тому він повернувся до них.Позивачка не мала документів, він та ОСОБА_10повідомили,що можуть підтвердити її особу,але працівники поліції відмовились відібрати у них пояснення та доставили позивачку у Франківський ВП,де особу встановлювали по базі даних АРМОР.

Свідок ОСОБА_10пояснив,що 2.03.17р.помітивши біля автомобіля позивачки працівників поліції та ОСОБА_9,підійшов до них.З»ясувавши,що позивачка не мала при собі документів, він разом з ОСОБА_9запропонували підтвердити її особу,але працівники поліції відмовились відібрати у них пояснення та доставили ОСОБА_2.у Франківський ВП.

Таким чином,у судовому засіданні встановлено,що правопорушення не мало місця за адресою,зазначеною у постанові про накладення адміністративного стягнення,що не заперечено представником відповідача в судовому засіданні.

Згідно ст.283 КУПАП,постанова по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про дату,час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем суду не надано жодних доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення.Крім того, інспектори поліції,будучи допитані як свідки,пояснили,що коли вони підійшли автомобіль позивачки здійснював рух ,при цьому позивачка повідомляла,що хоче паркуватись на паркувальному місці.

З наданого відеозапису події з відеореєстраторів інспекторів поліції не вбачається самого факту скоєння правопорушення ,а тому даний доказ не є належним та не береться судом до уваги.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення,відтак,позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення ,а постанова у справі про адміністративне правопорушення -до скасування.

Керуючись ст.ст. 7-14,158-163,167 ,171-2 КАС України,суд, -

П о с т а н о в и в :

позов задоволити .

Постанову серії АР № 567942 від 02.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10днів з дня її проголошення.

Суддя: М.І.Гулієва