Справа № 497/2429/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 497/2429/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кодінцева С.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження на підставі ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 9 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області (далі Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області).

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 9 грудня 2016 року № 44 про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області провести ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії, а саме з 4 березня 2009 року, перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію у розмірі 10 посадових окладів в сумі 13050 грн. відповідно до довідки від 01.12.2016 року № 01/01-30/1873, виданої Болградською РДА Одеської області, індексації до заробітної плати за останні 24 місяці роботи перед зверненням за пенсією, яка склала 558 грн. 62 коп., та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку, яка склала 1830 грн.;

- зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії у розмірі 90% від заробітної плати згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 01/01-30/1872, виданої Болградською РДА Одеської області, з дати звернення за перерахунком пенсії - з 6 грудня 2016 року, з урахуванням отриманих сум пенсії, без зміни базового місяця (а. с. 39-46).

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 з 4 березня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Болградському районі Одеської області та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу». При призначені пенсії відповідачем не було враховано одноразову грошову допомогу у разі виходу на пенсію у розмірі 10 посадових окладів в сумі 13050 грн., індексацію до заробітної плати за останні 24 місяці роботи перед зверненням за пенсією в сумі 558 грн. 62 коп., а також матеріальну допомогу на оздоровлення при виході у відпустку в сумі 1830 грн.. 6 грудня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням названих вище виплат та у зв'язку із збільшенням заробітної плати державних службовців з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 01/01-30/1872, виданої Болградською РДА Одеської області. Проте, рішенням комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області від 9 грудня 2016 року № 44 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. На думку позивача, названа відмова є протиправною.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 9 лютого 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. На думку апелянта, відмова відповідача в перерахунку пенсії є протиправною та безпідставною, оскільки положення Закону України «Про державну службу» в редакції на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсій і не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 4 березня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Болградському районі Одеської області та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

6 грудня 2016 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію у розмірі 10 посадових окладів в сумі 13050 грн., індексації до заробітної плати за останні 24 місяці роботи перед зверненням за пенсією в сумі 558 грн. 62 коп., а також матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку в сумі 1830 грн.. Крім того, позивач просила провести перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати державних службовців, з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 01/01-30/1872, виданої Болградською РДА Одеської області.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області від 9 грудня 2016 року № 44 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати державних службовців, з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 01/01-30/1872, виданої Болградською РДА Одеської області, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка втратила чинність.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ст. 37-1 названого Закону (у вказаній вище редакції) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, наведеними нормами було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 були врегульовані лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року втратили чинність.

Згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Наведена правова позиція Конституційного Суду України повністю узгоджується з правовою позицію Європейського суду з прав людини, викладеною в ухвалі від 3 червня 2014 року за заявою № 43331/12 Валентини Ніканорівни Великоди проти України.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в п. 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а названий Закон не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, беручи до уваги наведені вище правові позиції Конституційного Суду України, апеляційний суд приходить до висновку, що на час звернення позивача до Управління ПФУ в Болградському районі Одеської області із заявою від 6 грудня 2016 року про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням заробітної плати державних службовців, з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2016 року № 01/01-30/1872, виданої Болградською РДА Одеської області, були відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1.

За таких даних, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволені заявлених по справі позовних вимог у вказаній частині є правильним.

Разом з цим, з розглядом судом першої інстанції по суті позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію, індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку за період з моменту призначення пенсії, а саме з 4 березня 2009 року, по 26 червня 2016 року погодитись не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 названої статті Кодексу для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі частин 1 та 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як зазначено вище, позивачем при зверненні з позовом до суду заявлено, серед інших, вимогу про зобов'язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію, індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку за період з моменту призначення пенсії, а саме з 4 березня 2009 року.

Оскільки ОСОБА_1 щомісяця отримувала призначену їй з 4 березня 2009 року пенсію, про порушення свого права, пов'язаного із неврахуванням пенсійним органом при визначені розміру пенсії окремих складових заробітної плати, позивач повинна була дізнатися ще у 2009 році.

За таких обставин, із врахуванням наведених вище положень статей 99 та 100 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині без розгляду.

Крім того, не ґрунтується на нормах матеріального права і висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним рішення відповідача про відмову в проведенні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію, індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку, а також в частині зобов'язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням названих складових заробітної плати з 27 червня 2016 року.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 названого Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (у вказаній вище редакції) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що одноразова грошова допомога у разі виходу на пенсію, індексація до заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених вище норм права міститься в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України такий висновок Верховного Суду України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як встановлено матеріалами справи, пенсійним органом при призначені позивачу пенсії не були враховані отримані ОСОБА_1 на посаді державного службовця одноразова грошова допомога у розмірі 13050 грн., індексація до заробітної плати у розмірі 558 грн. 62 коп., а також матеріальна допомога на оздоровлення при виході у відпустку у розмірі 1830 грн., з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а. с. 20, 22).

Із врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 9 грудня 2016 року № 44 про відмову у проведенні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію, індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку, а також в частині зобов'язання відповідача провести з 27 червня 2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням названих виплат.

Оскільки висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині заявлених позовних вимог, постановлене по справі судове рішення на підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202, а також ч. 1 ст. 203 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 9 лютого 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію, індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку за період з 4 березня 2009 року по 26 червня 2016 року залишити без розгляду.

В іншій частині заявлених позовних вимог прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області від 9 грудня 2016 року № 44 в частині відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з урахуванням одноразової грошової допомоги у разі виходу на пенсію, індексації до заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області провести з 27 червня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням одноразової грошової допомоги у розмірі 13050 грн., індексації до заробітної плати у розмірі 558 грн. 62 коп., а також матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку у розмірі 1830 грн., з урахуванням отриманих сум пенсії, без зміни базового місяця.

В іншій частині відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко