Справа № 804/6863/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 лютого 2017 р. Справа № 804/6863/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" до Державного реєстратора КП "Криничанське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_2, треті особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Дар», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2, треті особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Дар», ОСОБА_3 про протиправним та скасування рішення в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 індексний номер 28957942 від 27.03.2016 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки 13-16 від 21.03.2016 року, укладеного між Фермерським господарством «Дар» та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права №13889474.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти подальшого розгляду в порядку письмового провадження не заперечував.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не прибули. Про дату, час та розгляду справи повідомлені належним чином. Від Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч.2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Суд зазначає, що між Позивачем та ОСОБА_3 (третя особа 3) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 10,240 га, кадастровий номер :02:010:0073, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, і належить ОСОБА_4 на праві власності відповідно до Державного акту ДП № 113739 (копія договору та державного акту додається).

28.07.2004 року вказаний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державиого земельного кадастру, (правонаступник Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області - третя особа 1), про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 28.07.2004 року № 04-04-126-00232. В день реєстрації договору, земельна ділянка, що належить ОСОБА_4JL, була передана Позивачеві за актом встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її приймання-передачі).

Договір був укладений терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять девять днів.

04.05.2009 року між Позивачем та ОСОБА_4JI. була укладена додаткова угода до договору оренди землі, якою термін дії основного договору був продовжений до 31.12.2021 року (копія додається). Додаткова угода пройшла державну реєстрацію у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного карастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04-09-126-01705.

Однак, 10.10.2016 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно представники Позивача дізналися про те, що 21.03.2016 року ОСОБА_3 уклав договір оренди цієї ж самої земельної ділянки з Фермерським господарством «Дар» (третя особа 2).

Договір між ОСОБА_3 та ФГ «Дар» був зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області ОСОБА_2 (далі - Відповідач), про що 27.03.2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 28957942 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право № 13889474 (спеціальний розділ).

Справою адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року по справі № 21-41а16 вказано Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи справу, суди всіх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 26.01.2016 року по справі № 2а-10699/11/2670 та від 24.02.2015 року по справі №21-23а15 вказано у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Згідно ч. 2 ст. 4 цього ж Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 1 ст. 17 цього ж Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження по справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.2 ст.157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, з інформаційної довідки від 10.10.2016 року позивач дізнався про те, що новим орендатором земельних ділянок стало Фермерське господарство «Дар».

За таких обставин, враховуючи положення до ч.1 ст.244-2 КАС України, суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір не є публічно правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК.

Згідно із ч.3 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу..

Згідно із ч.3 ст.157 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51, 112, 136, 157, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №804/6863/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2, треті особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Дар», ОСОБА_3 про протиправним та скасування рішення - закрити.

Судовий збір в розмірі 1378,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення №142207505 від 10.10.2016 року повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1