Справа № 826/8661/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 березня 2017 року 09:10 справа №826/8661/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доСлужби безпеки України
провизнання протиправними та скасування наказів
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України (далі по тексту відповідач, СБ України), в якому просить: 1) визнати протиправним і скасувати Наказ Голови СБ України Наливайченка В. від 23 квітня 2014 року №777-ОС в частині накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з військової служби за службовою невідповідністю; 2) визнати протиправним і скасувати наказ Голови СБ України Наливайченка В. від 25 квітня 2014 року №873-ОС про звільнення з військової служби (з виключенням зі списків особового складу) підполковника ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5661/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 24 листопада 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:
Наказом Голови Служби безпеки України В. Наливайченко По особовому складу. Про накладення дисциплінарних стягнень на співробітників Служби безпеки України від 23 квітня 2014 року №777-ОС підполковника ОСОБА_1 (Б-005635), головного спеціаліста головного спеціаліста відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України в Управлінні Служби безпеки України у м. Севастополі, наказано звільнити з військової служби за службовою невідповідністю.

Наказом Голови Служби безпеки України В. Наливайченко від 25 квітня 2014 року №873-ОС По особовому складу ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом е пункту 62 (через службову невідповідність) із зняттям з військового обліку, виключивши зі списків складу з 25 квітня 2014 року.

Позивач вважає, що звільнення його з військової служби та притягнення до дисциплінарної відповідальності безпідставні та незаконні, накази Голови Служби безпеки України від 23 та 25 квітня 2014 року №777-ОС та №873-ОС відповідно є незаконними і необґрунтованими, оскільки прийняті з явними порушеннями процедури звільнення співробітника Служби безпеки України.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, вважає, що оскаржувані накази видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, відсутні будь-які підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред`явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Як стверджує позивач у адміністративному позові, громадянин України ОСОБА_1 з лютого 2004 року проходив військову службу в органах Служби безпеки України.

З 19 лютого 2013 року позивач проходив військову службу на посаді головного спеціаліста відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України Управління Служби безпеки України в м. Севастополі у військовому званні підполковника.

Документи, які підтверджують вищезазначені твердження позивача, до суду не надано.

Позивач посилається на те, що усі кадрові документи стосовно проходження ним військової служби залишилися в Управлінні Служби безпеки України у м. Севастополі, яке після анексії Криму захоплено військовими Росії.

Факт проходження позивачем військової служби на вищезазначеній посаді у званні підполковника та перебування кадрових документів позивача в Управлінні Служби безпеки України у м. Севастополі відповідачем не заперечується, тому суд вважає за можливе прийняти вищезазначені твердження позивача, як такі, що не потребують доказування.

Матеріали справи підтверджують, що наказом Голови Служби безпеки України В. Наливайченко По особовому складу. Про накладення дисциплінарних стягнень на співробітників Служби безпеки України від 23 квітня 2014 року №777-ОС підполковника ОСОБА_1 (Б-005635), головного спеціаліста головного спеціаліста відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України в Управлінні Служби безпеки України у м. Севастополі, наказано за порушення військової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні вимог статті 65, частини першої статті 68 (в частині обов`язку кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України) Конституції України, статей 3 (в частині діяльності Служби безпеки України, її органів і співробітників на засадах законності), 4 (в частині, що правову основу діяльності Служби безпеки України становлять Конституція України та інші акти законодавства України), частини першої статті 20 Закону України Про Службу безпеки України, статті 4 (в частині обов`язку кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів) Дисциплінарного статуту, статті 11 (в частині обов`язків військовослужбовців свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; додержуватися вимог статутів Збройних Сил України) Статуту внутрішньої служби, невиконання пункту 1 розпорядження Центрального управління Служби безпеки України Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим від 24 березня 2014 року №44 (далі розпорядження №44), відповідно до пункту є статті 68 та пункту є статті 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України звільнити з військової служби за службовою невідповідністю по Управлінню Служби безпеки України у м. Севастополі підполковника ОСОБА_1 (Б-005635), головного спеціаліста головного спеціаліста відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України в Управлінні Служби безпеки України у м. Севастополі.

Наказом Голови Служби безпеки України Наливайченка В. По особовому складу від 25 квітня 2014 року №873-ОС відповідно до частини 5 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України по Управлінню Служби безпеки України у м. Севастополі звільнено з військової служби за підпунктом е пункту 62 (через службову невідповідність) із зняттям з військового обліку, виключивши зі списків складу з 25 квітня 2014 року підполковника ОСОБА_1 (Б-005635), головного спеціаліста головного спеціаліста відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України в Управлінні Служби безпеки України у м. Севастополі.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред`явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно зі статтею 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В межах даного спору суду належить встановити правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та звільнення.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Частинами другою та четвертою преамбули Дисциплінарного статуту усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

За визначенням статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Підпунктом є статті 68 Дисциплінарного статуту встановлено, що на молодших та старших офіцерів може бути накладене таке дисциплінарне стягнення як звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно частини першої статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Частиною четвертою статті 85 Дисциплінарного статуту встановлено, що якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Відповідно до частини другої статті 86 Дисциплінарного під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно абзацу четвертого частини першої статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення оголошується офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.

Згідно статті 98 Дисциплінарного статуту під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України (далі - військовослужбовці Служби безпеки України), виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період визначає Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджене Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262/2007 (далі по тексту - Положення).

Відповідно до підпункту е пункту 62 Положення контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці Служби безпеки України звільняються з військової служби через службову невідповідність.

Згідно абзацу першого пункту 65 Положення військовослужбовці Служби безпеки України, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження, не підлягають звільненню з військової служби за підпунктами е, и пункту 62 та підпунктом е пункту 63, якщо підставою для звільнення є ті діяння військовослужбовців, щодо яких здійснюється кримінальне провадження, до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку суду.

Механізм реалізації вимог Положення визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджена Наказом Служби безпеки України від 14 жовтня 2008 року №772 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції застосування вимог Положення до військовослужбовців здійснюється рішеннями начальників, яким надано таке право Положенням і наказами Служби безпеки України. Ці рішення оформляються наказами по особовому складу, які підписуються керівництвом Служби безпеки України або керівниками підрозділів Центрального управління, регіональних органів, органів військової контррозвідки, навчальних, наукових, науково-дослідних та інших закладів, установ Служби безпеки України та Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України (далі - органи, підрозділи, заклади, установи).

У разі тимчасової відсутності зазначених начальників рішення з питань проходження військової служби приймаються особами, на яких покладено або за якими посадовими обов`язками передбачено тимчасове виконання обов`язків за цими посадами.

Згідно пункту 7.1 Інструкції звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби провадиться відповідно до розділу VII Положення, Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Пунктом 7.9 Інструкції встановлено, що наказ про накладення на військовослужбовців дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, виданий посадовими особами у межах дисциплінарних повноважень, є підставою для оформлення документів, необхідних для видання наказу по особовому складу про таке звільнення.

З метою своєчасного виконання вимог статті 96 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо негайного виконання дисциплінарного стягнення, яке накладено на військовослужбовців у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у день надходження відповідних документальних матеріалів про накладення такого дисциплінарного стягнення начальником органу, підрозділу, закладу, установи оголошується військовослужбовцю про накладення стягнення та проводиться з ним бесіда. Під час бесіди надаються необхідні роз`яснення, доводиться вислуга років, розрахована підрозділом кадрового забезпечення, визначається військовий комісаріат за вибраним місцем мешкання для направлення на військовий облік.

Відповідно до пункту 7.15 Інструкції наказ про звільнення військовослужбовця у запас або у відставку оголошується йому особисто його прямим начальником.

З оскаржуваних наказів відповідача слідує, що позивач звільнений з військової служби за невиконання положень актів законодавства та розпорядження Центрального управління Служби безпеки України Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в автономній Республіці Крим від 24 березня 2014 року №44.

Вищезазначене також підтверджується письмовими запереченнями відповідача на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи.

Окрім того, як стверджує відповідач, підставою накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача став рапорт Начальника управління роботи з особовим складом СБ України генерал-майора Коншина О. від 18 квітня 2014 року.

В рапорті від 18 квітня 2014 року зазначено, що починаючи з 16 березня ц.р. по теперішній час від керівників та співробітників ГУ СБУ в АР Крим та УСБУ у м. Севастополі доповідей щодо змін оперативної обстановки, документальних матеріалів та іншої інформації в підрозділи Центрального управління, що здійснюють організаційно-методичне управління відповідними напрямами оперативно-службової діяльності, не надходило. Не виконуються розпорядження, вказівки керівництва служби щодо виконання запланованих заходів контррозвідувальної, оперативно-розшукової та іншої діяльності, не проводиться професійне навчання особового складу, підбір та вивчення кандидатів на вакантні посади, заходи щодо виховної, фізичної та вогневої підготовки тощо. Вказана інформація не надавалась будь-якими засобами зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, начальник управління роботи з особовим складом СБ України генерал-майора ОСОБА_2 за недбале ставлення до виконання службових обов`язків, зрив планових заходів, невиконання вказівок та розпоряджень керівництва, порушення військової дисципліни, що виразилося у неналежному виконанні вимог чинного законодавства і розпорядження від 24 березня 2014 року №44 клопотав про накладення дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби за службовою невідповідністю на офіцерів Служби безпеки України, в тому числі на позивача.

Так, розпорядженням голови Служби безпеки України Щодо військовослужбовців Служби Безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим від 24 березня 2014 року №44 відповідно до статей 10, 13 Закону України Про Службу безпеки України, статей 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262, виходячи з положень Декларації Про боротьбу за звільнення України, прийнятої 20 березня 2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим:

1. Військовослужбовцям Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, до 30 березня 2014 року прибути до підрозділів Центрального управління Служби безпеки України, що здійснюють організаційно-методичне управління відповідними напрямами оперативно-службової діяльності, ( далі підрозділи Центрального управління Служби безпеки України);

2. Керівникам підрозділів Центрального управління Служби безпеки України невідкладно надавати Управлінню роботи з особовим складом наявну інформацію про хід виконання заходу, передбаченого пунктом 1 цього розпорядження, для доповіді керівництву Служби безпеки України для прийняття відповідних управлінських рішень;

3. Керівникам підрозділів Центрального управління Служби безпеки України, зазначених у пункті 1, невідкладно забезпечити доведення цього розпорядження у будь-який доступний спосіб до військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим;

4. Контроль за виконанням цього розпорядження залишаю за собою.
Позивач стверджує, що зміст розпорядження від 24 березня 2014 року №44 до нього ні безпосереднім керівником, ні будь-ким іншим не доводився.

Докази ознайомлення позивача зі змістом розпорядження від 24 березня 2014 року №44 до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що позивач не був ознайомлений зі змістом розпорядження від 24 березня 2014 року №44, невиконання якого стало підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення.

Докази порушення позивачем військової дисципліни, окрім невиконання розпорядження від 24 березня 2014 року №44, та порушення ним норм законодавства, які стали підставою для рапорту від 18 квітня 2014 року, накладення на позивача дисциплінарного стягнення та подальшого звільнення, до суду не надано та в матеріалах справи відсутні

Докази проведення будь-якої перевірки та службового розслідування стосовно порушення позивачем військової дисципліни та наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, обставини які стали підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення та подальшого звільнення відповідачем не доведені.

Відповідачем не доведено та в матеріалах справи відсутні докази оголошення позивачу оскаржуваних наказів та/або надсилання йому оскаржуваних наказів, проведення з позивачем бесіди перед накладення дисциплінарного стягнення, врахування під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка позивача, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Отже, окрім відсутності доказів порушення позивачем військової дисципліни відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення та звільнення, передбачені статтею 5, 86, 97 та 98 Дисциплінарного статуту, пункту 65 Положення, пунктів 7.9 та 7.15 Інструкції.

Посилання відповідача на те, що провести з позивачем бесіду та оголошення йому оскаржуваних наказів було неможливим через відсутність інформації про місце перебування позивача, не беруться судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджують здійснення відповідачем будь-яких дій з метою розшукування позивача та вчинення будь-яких дій для оголошення йому оскаржуваних наказів.

Таким чином, судом встановлено факт відсутності доказів порушення позивачем військової дисципліни та норм законодавства, які стали підставою прийняття оскаржуваних наказів, та порушення відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, що обумовлює протиправність оскаржуваних наказів та тягне за собою їх скасування.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення порушено пункт 65 Положення, яким заборонено звільняти з військової служби за підпунктами е, и пункту 62 та підпунктом е пункту 63, якщо підставою для звільнення є ті діяння військовослужбовців, щодо яких здійснюється кримінальне провадження, до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку суду.

Постанова про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2015 року підтверджує, що стосовно позивача 03 квітня 2015 року розпочато кримінальне провадження за фактом дезертирства за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною першою статті 408 Кримінального кодексу України.

Зі змісту постанови від 31 грудня 2015 року вбачається, що позивачу інкримінували кримінальне правопорушення саме на підставі не виконання розпорядження від 24 березня 2014 року №44 та інших норм чинного законодавства про несення військової служби.

Кримінальне провадження закрито 31 грудня 2015 року, отже, до закриття кримінального провадження відповідачу нормами Положення заборонено звільняти позивача з військової служби.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірності накладення на позивача дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани та звільнення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України Наливайченка В. від 23 квітня 2014 року №777-ОС По особовому складу. Про накладення дисциплінарних стягнень на співробітників Служби безпеки України в частині накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з військової служби за службовою невідповідністю.

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ Голови Служби безпеки України Наливайченка В. від 25 квітня 2014 року №873-ОС По особовому складу про звільнення з військової служби (з виключенням зі списків особового складу) підполковника ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко