Справа № 556/375/17
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 556/375/17

11.04.2017 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького обєднаного управління ПФУ України в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Володимирецького обєднаного УПФУ Рівненської області про перерахунок пенсії за віком відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії за 2016 рік.

В судове за сідання позивач надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоч належно повідомлений про час та місце слухання справи. В запереченнях проти позову зазначив, що відмова у призначенні пенсії позивачу є законною, ґрунтується на вимогах закону і матеріалах пенсійної справи.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, перебуває на обліку в Володимирецькому обєднаному УПФУ Рівненської області та отримує пенсію за віком з 03.01.2013 року на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням позивача. Після призначення пенсії ОСОБА_1 продовжував працювати. Згідно ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в 2017 році було зроблено перерахунок пенсії з використанням показника середньої заробітної плати за 2012 рік (2368,70).

25.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства, однак у проведенні такого перерахунку йому відмовлено, що підтверджується листом Володимирецького обєднаного УПФУ Рівненської області від 30.01.2017 р. №359/05-01. І саме з даного листа позивач дізнався, що перерахунок йому пенсії був проведений із використанням показника середньої заробітної плати за 2012 рік, а не за 2016 рік .

Відмова Володимирецького обєднаного УПФУ Рівненської області, на думку суду, є незаконною з огляду на таке.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" під час обчислення пенсії застосовується показник середньої заробітної плати працівників в галузях національної економіки за рік, що передує року звернення за призначенням чи перерахунком пенсії.

Як вбачається з ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Діючи всупереч вказаним вимогам Закону, відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 мотивуючи тим, що при призначенні пенсії позивачу застосовано показник середньої заробітної плати за 2012 рік, так як частиною четвертою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами, внесеними законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України») було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно статті 40 Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що були внесені до статтей 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось. У звязку з цим, перерахунок пенсії проводиться відповідно до підпункту третього пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Разом з тим, такі доводи відповідача суперечать вимогам закону, і не можуть бути прийняті судом до уваги з таких підстав.

Виходячи зі змісту ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застрахована особа, яка продовжує працювати після призначення пенсії, вправі звертатись до управління ПФУ із заявами про перерахунок цієї пенсії кожних 24 місяці, протягом яких пенсіонер працював. Кількість таких звернень законом не обмежена.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначено в ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених Конституцією України(ст.64 Конституції України)

Згідно статті 8 КАС Українисуд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших, актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), № 68385/10 та 71378/10), від 26 вересня 2014 pоку).

Виходячи із змісту позовних вимог, за період з 01.01.2015 року, позивачем пропущено строк звернення до суду, поважних причин його пропуску не вказано, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять, що у відповідності до вимог ст. 100 КАС України є підставою для залишення його вимоги в цій частині без розгляду.

З огляду на викладене, відмова Володимирецького обєднаного управління ПФУ провести перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 є незаконною, і позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 8, 46, 64, 22, 58 Конституції України, ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», судовою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах «Кечко проти України», «Бурдов проти Росії», Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), ст..ст.183-2, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Володимирецького обєднаного управління Пенсійного Фонду України щодо проведення перерахунку пенсії на користь ОСОБА_1, з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховано особу в цілому по Україні за 2012 рік протиправними.

Зобовязати Володимирецьке обєднане управління Пенсійного Фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року - відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії за 2016 рік, з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі винесення постанови у письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: