Справа № 702/1277/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/1277/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Мазай Н.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправними порушення з боку відповідача щодо нього та вимог ст. ст. 22, 46 Конституції України, рішень Київського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України, які підтверджують порушення його прав, зобов'язати відповідача негайно поновити його Конституційне право отримувати державну пенсію як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 3 групи в розмірі 6,5 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України, допустити негайне виконання рішення суду посилаючись на те, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1988 року, внаслідок чого втратив працездатність.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач є інвалідом ІІІ групи (безтерміново), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчать посвідчення першої категорії серії НОМЕР_1 від 02.11.2001 року, довідка до акта огляду МСЕК серії 5 ЧК № 102684 від 25.12.2006 року, в даний час перебуває на обліку в Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та отримує державну пенсію та пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року ( далі Закон № 796-ХІІ), що не заперечується відповідачем згідно відповіді від 17.11.2016 року.

Згідно постанови Монастирищенського районного суду від 06.01.2015 року, визначено право позивача та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 15.06.2014 року у відповідності зі ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 року постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.01.2015 року змінено, зазначено періоди з 15.06.2014 року по 15.08.2014 року.

Перебуваючи на обліку у відповідача, позивач 16.11.2016 року звернувся із вимогою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 50,54 Закону № 796-XII.

Однак, листом відповідача від 17.11.2016 року № 14751/09 ( а.с. 11-13) у проведенні перерахунку йому було відмовлено. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться відповідно до норм чинного законодавства.

Вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в нарахуванні та виплаті позивачу пенсії у розмірах, заявлених позивачем.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Державна пенсія і додаткова пенсія, на які позивач як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, має право визначені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У п. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» визначено, що у 2011 році норми положень ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік.

Аналогічні обмеження та порядок визначення розміру і виплати пенсій особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, регламентовані Законами України «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік»

Відповідний порядок та розміри пенсій особам, які належать до вказаної категорії громадян, було визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції, яка набрала чинності з 1 січня 2014 року, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону 796-ХІІ, зокрема ст. 50, 54 цього Закону, якими визначено розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

В подальшому згідно із Законом № 1622-VII від 31.07.2014 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктом, згідно з яким норми і положення ряду законів, в тому числі і статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Законом № 76-VІІІ від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону 796-ХІІ були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України. Зазначений Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з 22.07.2011 року, у 2012, 2013, 2015, 2016 роках розміри пенсій, особам, які постраждали внаслідок ЧАЕС встановлювалися КМ України, лише у період з 01.01.2014 року до 03.08.2014 року розміри пенсій встановлювалися у розмірі, передбаченому Законом.

З адміністративного позову вбачається, що позивач просив поновити його порушене право, без зазначення дати, з якої, на його думку, необхідно здійснити перерахунок, тобто зважаючи на зміст позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що позивач просив поновити порушене право з моменту звернення за перерахунком, тобто з 16.11.2016 року.

Враховуючи те, що у 2016 році умови та порядок призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти КМ України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМ України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області діяло в межах свої повноважень та відповідно до норм чинного законодавства, а тому правомірно здійснювало виплату пенсії позивачу у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 11.04.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.