Справа № 804/974/14
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2017 р. м. Київ К/800/11304/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Калашнікової О. В., Кравцова О. В.,

при секретарі судового засідання: Гуловій О. І.,

за участю представника позивача: Заклецького В.В.,

представника відповідача: Піддубняка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг") звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 110050001/2013/000019/1 від 28 серпня 2013 року.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" було подано до митного оформлення вантажну митну декларацію № 110050001/2013/011858 від 14 серпня 2013 року разом із товаросупровідними документами на товар, який заявлений в режимі "ІМ-40".

Однак, посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110050001/2013/000019/1 від 28 серпня 2013 року, згідно з яким до зазначеного у митній декларації № 110050001/2013/011858 товару, а саме: концентрат вугільної марки "К, КЖ" для металургійного виробництва, який задекларований позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів, органом доходів і зборів застосовано метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення, контролюючий орган вважає те, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з наявністю в органів доходів і зборів інформації щодо більшої митної вартості на ідентичний товар, ніж вказано позивачем.

Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товарів та застосування методів визначення митної вартості товарів, позивач звернувсь до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 110050001/2013/000019/1 від 28 серпня 2013 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року скасовано, та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У своїй касаційній скарзі ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.

Водночас, відповідач у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 липня 2009 року між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" та АО "АрселорМіттал Теміртау" (Казахстан) укладено контракт № 1000:13-12/2546 щодо поставки карагандинського вугілля казахського виробництва.

Відповідно до пункту 1.1. укладеного зовнішньоекономічного договору позивач придбаває товар за кількістю, якістю, вартістю та строками, погодженими сторонами в специфікаціях та додаткових угодах до контракту, які становлять його невід'ємну частину.

Згідно з додатковою угодою № 16 від 28 липня 2011 року до контракту № 1000:13-12/2546 від 30 липня 2009 року внесено поправку у найменування договору, який прийнято у редакції як контракт № QG7034 від 30 липня 2009 року.

Разом з цим, додатковою угодою № 18 від 05 липня 2013 року до контракту № QG7034 від 30 липня 2009 року внесено зміни до специфікації № 046 від 08 травня 2013 року стосовно ціни за 1 тонну вугілля у період з 05 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року, яка згідно зі змінами складає 145 доларів США/т.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: "концентрат вугільної марки "К, КЖ" згідно з посвідченням якості вміст: вологи - від 8,1 % до 10,5 %; золи - від 10,7 % до 11,5 %; сірки - від 0,5 % до 0,8 %; клас 0-20. Граничний вихід летких речовин (у перерахунку на суху безмінеральну основу) - від 25,0 % до 26,8 %, гранична теплота згорання (у перерахунку на вологу безмінеральну основу) - від 6527 до 6769 ккал/кг, призначення - для металургійного виробництва", який надійшов у кількості 24766500 кг, позивачем подано органу доходів і зборів вантажну митну декларацію № 110050001/2013/011858 від 14 серпня 2013 року, в якій вказано митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору.

Для підтвердження вартості товару декларантом подано зовнішньоекономічний контракт № QG7034 від 30 липня 2009 року, специфікацію № 46 від 10 травня 2013 року до контракту, додаткові угоди № 9 від 07 грудня 2010 року, № 13 від 28 квітня 2011 року, № 16 від 28 липня 2011 року, № 17 від 26 грудня 2011 року, № 18 від 05 липня 2013 року, укладені до зовнішньоекономічного договору № QG7034 від 30 липня 2009 року, сертифікат походження товару № KZUA3100132 від 09 липня 2013 року, митну декларацію країни відправлення № 51809/100713/0000612 від 10 липня 2013 року, ліцензію на імпорт товарів № 00656 від 29 липня 2013 року, прейскурант продавця № 3/-1717 від 12 серпня 2013 року, висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 3322 від 30 липня 2013 року, рахунок-фактуру (інвойс) продавця № 390 від 09 липня 2013 року, залізничні накладні, реєстри вагонів, посвідчення якості.

Так, заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації № 110050001/2013/011858 від 14 серпня 2013 року згідно з додатковою угодою № 18 від 05 липня 2013 року до контракту № QG7034 від 30 липня 2009 року склала 3591142,50 доларів США, що виходячи з офіційного курсу НБУ, який станом на момент подання декларації становив 7,993 грн. за 1 долар США, в національній валюті склала - 28704002,00 гривень.

14 серпня 2013 року на адресу декларанта надійшло повідомлення № 35203, в якому зазначено, що за результатами розгляду вищевказаної митної декларації виникла необхідність в отриманні додаткових документів на підтвердження митної вартості, оскільки існуюча пов'язаність між продавцем та покупцем могла вплинути на митну вартість товару, окрім того, у митного органу наявна інформація про вартість аналогічного товару в розмірі не менше 162 доларів США/т.

Не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товару у декларації, Дніпропетровська митниця ДФС запропонувала позивачу додатково надати документи передбачені частинами 3-6 статті 53 Митного кодексу України на підтвердження того, що взаємозв'язок між продавцем та покупцем не існує або не вплинув на заявлену митну вартість.

На вимогу органу доходів і зборів щодо необхідності додаткових документів уповноваженим представником декларанта для додаткового підтвердження заявленої митної вартості надано додаткові пояснення від 21 серпня 2013 року, від 27 серпня 2013 року та від 28 серпня 2013 року, в яких декларант повідомляв відповідача про те, що продавець та покупець пов'язані між собою, проте ця пов'язаність продавця та покупця не впливає на визначення ціни на товар. Щодо зниження ціни з 162 доларів США/т до 145 доларів США/т, позивач пояснив, що ця обставина зумовлена падінням ціни на аналогічні товари на світовому ринку, на підтвердження чого надано відповідні докази (видання "Метал експерт" № 7 з оглядом ринку вугілля за липень 2013 року, висновок про вартісні характеристику товару, виготовлений Спеціалізованою експертною організацією ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 3322 від 30 липня 2013 року). Також зазначено, що додатковою угодою № 18 від 05 липня 2013 року внесено зміни до специфікації № 46 від 08 травня 2013 року в частині зниження ціни з 162 доларів США/т до 145 доларів США/т.

Незважаючи на вищевказані пояснення декларанта, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів органом доходів і зборів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110050001/2013/000019/1 від 28 серпня 2013 року, яким скориговано митну вартість товару з 0,145 доларів США/кг до 0,162 доларів США/кг, внаслідок чого, з урахуванням кількості концентрату вугільної марки "К, КЖ" - 24766500 кг, митна вартість збільшена з 3591142,50 доларів США до 4012173,00 доларів США, застосувавши метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій), у зв'язку з наявністю інформації про вартість аналогічного товару в розмірі не менше 162 доларів США/т.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що органом доходів і зборів протиправно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів у зв'язку з ненаведенням жодних обставин та доказів на підтвердження того, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" в декларації зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані відповідачу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що відповідачем проведено необхідні консультації з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів унеможливило застосування першого методу визначення митної вартості товару. Відтак, митну вартість за методом № 2а) органом доходів і зборів визначено із використанням інформації щодо розмитнення ідентичних товарів на тих же комерційних умовах.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в цілому погоджується із висновками суду першої інстанції, а рішення суду апеляційної інстанції вважає помилковим, виходячи з наступного.

Згідно із частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур"" від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України обумовлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до поданої ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" декларації № 110050001/2013/011858 від 14 серпня 2013 року поставка товару ввезеного на митну територію України здійснювалась на умовах DAF RU ст.Соловей, що відповідає пункту 3.2 укладеного зовнішньоекономічного контракту № QG7034 від 30 липня 2009 року та додатковій угоді № 17 від 26 грудня 2011 року до зовнішньоекономічного контракту № QG7034 від 30 липня 2009 року.

За умовами поставки DAF продавець зобов'язаний забезпечити перевезення до погодженого сторонами місця, нерозвантажений товар, що пройшов митне очищення для експорту на транспортному засобі у вказаному пункті або місці на кордоні до надходження товару на митний кордон суміжної країни.

Таким чином, митну вартість складає фактурна вартість товару та транспортні витрати.

З матеріалів справи вбачається, що вартість задекларованого концентрату вугільної марки "К, КЖ" виробництва Казахстану у сумі 3591142,50 доларів США, який надійшов у кількості 24766500 кг, підтверджується інвойсом продавця № 390 від 09 липня 2013 року, специфікацією № 18 від 05 липня 2013 року до контракту № QG7034 від 30 липня 2009 року, митною декларацією країни відправлення № 51809/100713/0000612 від 10 липня 2013 року.

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості обґрунтовано наявністю відомостей про розмитнення ідентичних товарів на тих же комерційних умовах за ціною 0,162 доларів США/кг згідно з митною декларацією № 110050001/2013/011293 від 02 серпня 2013 року, яка, в свою чергу, і була взята за основу для застосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Отже, фактичною підставою прийняття оскаржуваного рішення є виявлені розбіжності, які на думку контролюючого органу, могли вплинути на обчислення митної вартості, зокрема, наявність пов'язаності продавця та покупця товару та наявність у митного органу інформації щодо митної вартості ідентичних товарів.

Дійсно, у відповідності до специфікації № 046 від 08 травня 2013 року сторонами узгоджена вартість концентрату вугільної марки "К, КЖ" на рівні 162 доларів США/т.

Проте, 05 липня 2013 року укладено додаткову угоду № 18, яка, згідно з пунктом 1.1. контракту № QG7034 від 30 липня 2009 року, є невід'ємною його частиною.

Відповідно до вищевказаної додаткової угоди внесено зміни до специфікації № 046 від 08 травня 2013 року в частині вартості концентрату вугільної марки "К, КЖ" за 1 тонну у період з 05 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року, яка встановлена на рівні 145 доларів США/т.

Приписами частини четвертої статті 53 Митного кодексу України обумовлено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Пунктами 12, 13 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

З матеріалів справи вбачається, що факт пов'язаності продавця та покупця товарів декларантом не заперечується, однак така пов'язаність не впливає на ціну оцінюваних товарів. Зниження ціни з 162 доларів США/т до 145 доларів США/т, позивач пояснив обставиною, яка зумовлена падінням ціни на аналогічні товари на світовому ринку, на підтвердження чого надано відповідні докази, зокрема, видання "Метал експерт" № 7 з оглядом ринку вугілля за липень 2013 року та висновок про вартісні характеристику товару, виготовлений Спеціалізованою експертною організацією ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 3322 від 30 липня 2013 року, які, в свою чергу, надавались органу доходів і зборів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин даної справи, такий факт є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам по собі не є доказом у справі, у якій провадяться митні процедури. Тобто, правові акти суб'єкта владних повноважень, у тому числі процедурне рішення органу доходів і зборів про витребування додаткових документів може бути ухвалене лише ґрунтуючись на доказах у справі, а такими доказами є, передусім, документи, які додано до вантажної митної декларації № 110050001/2013/011858 від 14 серпня 2013 року.

Слід зазначити, що в оскаржуваному рішенні не вказано наявність будь-яких розбіжностей, ознак підробки документів, а також відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вищенаведений висновок також узгоджується з пунктом 8 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, в яких вказано, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв'язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, які містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

За такого правового врегулювання, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що виключно висновки, які ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. Тобто, при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками орган доходів і зборів повинен спочатку здійснити перевірку відомостей, що міститься в документах, які підтверджують заявлену митну вартість і лише після цього, у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані органом доходів і зборів.

Тому, суд першої інстанції цілком правомірно задовольнив позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, законне рішення суду першої інстанції помилково скасував.

Статтею 226 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на викладене, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року підлягає скасуванню, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року - залишенню в силі.

Керуючись статтями 159, 167, 221, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року - скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Калашнікова

О. В. Кравцов