Справа № 804/638/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 р. Справа № 804/638/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гончарової Ірини Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арістей КР» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки щодо порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо відсутності в чеках реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) будь-якої ідентифікації покупців та найменування товарів, у зв'язку з чим неможливо встановити згідно готівкових розрахунків через касовий апарат, за які саме товари були внесені грошові кошти до каси, є хибними та необґрунтованими, оскільки у відповідності до умов типового договору купівлі-продажу ТОВ «Арістей КР», як продавцем, реалізовувався товар, розрахунок за який на умовах відстрочення платежу здійснювався, зокрема, шляхом внесення коштів у касу підприємства. При реалізації товару покупцям видавались фіскальні касові чеки, які містять обов'язкові реквізити розрахункових документів, передбачені Наказом №614. Також вказав, що чинним законодавством не передбачено в чеках РРО ідентифікації осіб-покупців, від яких приймаються готівкові кошти. Оскільки, при здійснення реалізації товару, чинним законодавством не передбачено обов'язковість видаткової накладної, як єдиної можливої форми первинного документу, який може бути використаний суб'єктом господарювання для фіксації господарських операцій з реалізації товару, відповідно до наказу ТОВ «Арістей КР» за №2-П від 03.01.2012 року «Про перелік первинних документів, які створюються в діяльності підприємства, форми яких затверджуються наказом керівника підприємства» та наказу №1-П від 02.01.2013р. «Про облікову політику» для відпуску товарів зі складу передбачено використання розробленої з урахуванням специфіки підприємства форми товарно-транспортної накладної, як первинного документу, що фіксує факт здійснення господарської операції з продажу товару та його перевезення. Отже, винесене на підставі хибних висновків оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позові. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача проти позову заперечував, у запереченнях на адміністративний позов повністю виклав зміст акту перевірки, зокрема, вказав, що в ході проведення перевірки позивача було встановлено заниження задекларованих показників «Інші доходи» у сумі 15 471779 грн., у тому числі: за 2012 рік 5661260,43 грн., 2013 рік 4676257,99 грн., 2014 рік 5134261,11 грн.. що обумовлено реалізацією товару фізичним особам-підприємцям з відстрочкою платежу через касу підприємства, відсутністю видаткових накладних на реалізацію, а також неможливістю ідентифікації ФОП та найменування товару у чеках РРО. Таким чином в порушення п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України сума безповоротної фінансової допомоги, отриманої у звітному періоді (суми отриманих готівкових коштів від невстановлених осіб) у розмірі 15471779,35 грн. не включена до доходів відповідного періоду, чим занижено доходи та податок на доходи. Надано заяву про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що сторони не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Арістей КР» зареєстровано виконавчим комітетом Криворізької міської ради 27.11.2001р., станом на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Криворізькій центральній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В період з 10.08.2015 р. по 07.09.2015 р. Криворізькою центральною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Арістей КР» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 рік.
За результатами перевірки 28.09.2015 року складено акт №1151/04-81-22-02/31735449, у висновку якого зазначено про встановлення порушень, зокрема:
- п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Арістей КР» занижено податок на прибуток на загальну суму 3001521 грн., у тому числі: за 2012 рік 1188865 грн., за 2013 рік 888489 грн., за 2014 рік 924167 грн.
Правомірність винесеного Криворізькою центральною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Основним видом господарської діяльності ТОВ «Арістей КР» є оптова торгівля напоями; неспеціалізована оптова торгівля; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, протягом 2012 - 2014 років ТОВ «Арістей КР» здійснювало роздрібну та оптову торгівлю пива, безалкогольних та слабоалкогольних напоїв, мінеральної води. При цьому, оплата за реалізований товар проводилась покупцями як в готівковій, так і безготівковій формі, в тому числі з відстроченням платежу.
Відповідно до типового Договору купівлі-продажу (оптової партії товару) (далі - Типовий Договір купівлі-продажу), копії яких наявні в матеріалах справи, ТОВ «Арістей КР», як Продавець, зобов'язується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах даного Договору. Найменування товару: пиво, напої, мінеральна вода, алкогольні напої (п.1.2. Типового Договору купівлі-продажу). Згідно п.1.4. даного Договору документи на товар, які Продавець повинен передати Покупцю: рахунки, накладні, податкові накладні, документи про оплату, якісні посвідчення на товар.
Відповідно до п.3.1. Типового Договору купівлі-продажу ціна за одиницю товару визначається у накладних. Розрахунки проводяться відповідно до виданої Продавцем накладної. Вид розрахунків: готівковий та безготівковий (п.4.1 та п.4.2 Типового Договору купівлі-продажу).
У свою чергу, згідно п.4.3. Типового Договору купівлі-продажу Покупцеві може бути надана відстрочка платежу за отриманий товар: до дня оформлення наступної заявки, але не більше 5 (п'яти) банківських днів.
На виконання умов Типового Договору купівлі-продажу, ТОВ «Арістей КР» при передачі товару оформлялись відповідні товарно-транспортні та податкові накладні, а сплата проданого товару на умовах відстрочення платежу здійснювалась, зокрема, шляхом внесення готівкових коштів у касу підприємства, що, в свою чергу, не заперечується фіскальним органом в акті перевірки №1151/04-81-22-02/31735449 від 28.09.2015р..
Законом України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95) визначено правові засади застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Його дія поширюється на всіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Згідно ст.3 Закону України № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
У свою чергу, відповідно до визначення, наданого у ст.1 Закону № 265/95, розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.
Згідно п.3.1. Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614, що діяв на час спірних правовідносин (далі - Наказ №614), фіскальний касовий чек на товари (послуги) - це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма N ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1.
Обов'язкові реквізити касового чеку визначено в п.3.2. Наказу № 614, а саме: касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити:
назву господарської одиниці;
адресу господарської одиниці;
для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Законом України "Про податок на додану вартість"; перед номером друкуються великі літери "ПН";
для СГ, що не є платниками ПДВ, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер за ДРФО, перед яким друкуються великі літери "ІД";
якщо кількість придбаного товару (отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - то кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги);
вартість одиниці виміру товару (послуги);
найменування товару (послуги);
літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги);
позначення форми оплати (готівкою, карткою, у кредит, чеками тощо) та суму коштів за даною формою оплати;
загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово "СУМА" або "УСЬОГО";
для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, окремим рядком - літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка - великі літери "ПДВ";
порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції;
фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ФН";
напис "ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК" та логотип виробника.
Відповідно до ст.З Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;
- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
З матеріалів справи слідує, що на виконання приписів законодавства при здійсненні розрахункових операцій в готівковій формі за проданий на умовах відстрочення платежу товар, ТОВ «Арістей КР» видавались покупцям фіскальні касові чеки, які містять обов'язкові реквізити розрахункових документів, передбачені п.3.2. Наказу №614, зокрема, у тексті фіскального чеку зазначено таке найменування товару (послуги), як «кредит за товар».
З вищевикладеного слідує, що ані положеннями Закону №265/95, ані Наказу № 614 не передбачена наявність такого обов'язкового реквізиту фіскального касового чеку, який видається суб'єктом господарювання, як назва (найменування) особи, від якої приймаються готівкові кошти. Як наслідок, ідентифікація у чеках РРО осіб - покупців, від яких приймаються готівкові кошти, не передбачена чинним законодавством.
При цьому, слід зазначити, що на стор.6 Акту перевірки при перевірці податку на прибутку контролюючим органом зроблено висновок, що відсутність ідентифікації ФОП та найменування товарів у чеках є порушенням ст.3 п.11 Закону № 265/95, водночас на стор. 29 Акту перевірки у розділі «Дотримання вимог Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зазначено, що в ході перевірки порушень Закону № 265/95-ВР не встановлено.
Як вже судом зазначалось, умовами Типового Договору купівлі-продажу ТОВ «Арістей КР» передбачено надання Покупцеві відстрочки платежу за отриманий товар (п.4.3 Договору).
Передбачення такої умови щодо проведення розрахунків за товар у Типовому Договорі купівлі-продажу відповідає приписам ст. 694 Цивільного кодексу України (далі -ЦКУ).
Так, згідно ст. 694 ЦКУ «Продаж товару в кредит» договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.
Отже, виходячи зі змісту ст. 694 ЦКУ передача права власності на товар на умовах відстрочення платежу є продажем товару в кредит.
У свою чергу, відстрочення платежу означає здійснення повної оплати товару у строки, встановлені договором, через деякий час після одержання покупцями товару, що і мало місце у даному випадку при здійсненні господарських операцій ТОВ «Арістей КР». Як наслідок, оскільки товар до його оплати вже був переданий покупцям, то розрахункові операції за проданий в кредит товар на умовах відстрочення платежу проводились через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товару (послуги) - «кредит за товар», що відповідає юридичній суті таких господарських операцій.
Так, наказом ТОВ «АРІСТЕЙ КР» №9-П від 20.01.2011р. передбачено програмування у фіскальній пам'яті РРО найменування товару (послуги).
Таким чином, в даному випадку, оформлення ТОВ «Арістей КР» фіскальних касових чеків проведено у відповідності до норм чинного законодавства, тобто твердження Криворізької Центральної ОДПІ про порушення ТОВ «Арістей КР» ст.3 п.11 Закону № 265/95 не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.
Відповідно до ст.5 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) підприємство самостійно:
- обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;
- затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.
Згідно п.3 ст.9 Закону №996 інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Виходячи з зазначених положень Закону №996, ТОВ «Арістей КР» здійснено відображення в бухгалтерському обліку проведених розрахункових операцій за відстроченими платежами таким чином, щоб забезпечити можливість ідентифікації конкретних покупців, від яких надійшли готівкові кошти, шляхом складення зведених облікових документів, таких як: Реєстри вибитих чеків за кожен день, Карточки клієнтів та Реєстри документів, які відображалися у зведених регістрах обліку - Відомості по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» та Головній книзі, копії яких долучені до матеріалів справи.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу (оптової партії товарів) №652п від 17.01.2011р. (з урахуванням додаткових угод), укладеного ТОВ «Арістей КР» (Продавець) з ФОП Хоменко Юрієм Григорієвичем (Покупець), Продавець передає у власність Покупцю товар, а Покупець приймає товар та зобов'язується оплатити його на умовах встановлених цим Договором. Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту передачі товару Покупцю в його роздрібних точках (магазинах), які знаходяться за адресами: с.Дмитрівка, вул. Димитрова,8; с.Водяне, вул.78 Гвардійської дивізії, 9; с.Бородаєвка, вул. Київська,45. Порядком розрахунків передбачено, зокрема, відстрочка платежу.
Згідно Реєстрів вибитих чеків та Реєстру документів з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., протягом березня 2013 року від ФОП Хоменко Ю.Г. надійшли в касу ТОВ «Арістей КР» грошові кошти за фіскальними касовими чеками від 19 березня на суму 424,67 грн. та від 25 березня на суму 421,92 грн. При цьому, в фіскальних касових чеках зазначено таке найменування товару (послуги) як «кредит за товар». З даних Карточки клієнта ФОП Хоменко Ю.Г. з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. слідує, що ці готівкові кошти були сплачені за товар, отриманий підприємцем 06.03.2013р.: у магазині, розташованому в с.Водяне по вул. 78 Гвардійської дивізії, 9 по товарно-транспортній накладній №253 від 06.03.2013р. на суму 424,67 грн.; у магазині, розташованому в с.Дмитрівка по вул. Димитрова, 8 по товарно-транспортній накладній №255 від 06.03.2013р. на суму 421,92 грн.
В свою чергу, проведення даних розрахунків за отриманий від ТОВ «Арістей КР» товар підтверджено з боку ФОП Хоменко Ю.Г. шляхом підпису Карточки клієнта, Реєстру документів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., де зазначено дати і суми накладних, за якими Покупець отримував товар та дати і суми касових чеків, за якими сплачувалися готівкові кошти в оплату товару. Також цими сторонами підписано Акт взаєморозрахунків за період з 01.01.2013р. по 31.12 2013р.
В даному випадку, господарські операції з продажу товарів з відстроченням платежу відображалися ТОВ «Арістей КР» в бухгалтерському обліку наступним записом: Дт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» Кт 70 «Доходи від реалізації».
Приписами Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, передбачено, що на рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" ведеться узагальнення інформації про розрахунки з покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані роботи й послуги.
За дебетом рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" відображається продажна вартість реалізованої продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг (у тому числі на виконання бартерних контрактів), яка включає податок на додану вартість, акцизи та інші податки, збори (обов'язкові платежі), що підлягають перерахуванню до бюджетів та позабюджетних фондів та включені у вартість реалізації, за кредитом - сума платежів, які надійшли на рахунки підприємства в банківських установах, у касу, та інші види розрахунків. Сальдо рахунку відображає заборгованість покупців та замовників за одержані продукцію (роботи, послуги).
В податковому обліку з податку на прибуток такі операції ТОВ «Арістей КР» відображалися у складі доходів від продажу товарів за датою переходу покупцеві права власності на такі товари у відповідності до вимог п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла протягом перевіряємого періоду). В свою чергу, п.1.6 Типового Договору купівлі - продажу ТОВ «Арістей КР» визначено, що право власності на товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження переходять від продавця до покупця з моменту фактичної передачі товару покупцю по роздрібних точках (складах) покупця, що підтверджується підписанням сторонами накладної на товар.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку
Оплата за умови відстрочення платежу проводиться покупцем після отримання товару, тобто оплата є другою подією господарської операції з продажу товару. Отже, дати фіскальних касових чеків при проведенні розрахунків за відстроченими платежами цілком виправдано не відповідають датам складання податкових накладних. Це обумовлюється тим, що податкові накладні, в даному випадку, складалися у відповідності до вимог ст.ст.187, 201 Податкового кодексу України, за першою подією, якою є реалізація товарів; а фіскальні касові чеки складалися при здійсненні оплати за товар, що є другою подією.
В даному випадку, сума платежів, які надійшли від покупців в касу підприємства в рахунок оплати за отриманий товар, відображається в бухгалтерському обліку наступним записом: Дт 30 «Готівка» Кт 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».
Водночас, у розумінні норм Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога це:
сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;
сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;
сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;
основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних) (п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
З огляду на підтвердження в повній мірі обсягу реалізації товарів і включення його до складу доходів від продажу товарів (дебітові обороти рахунку 361) та включаючи при цьому до складу доходів кредитові обороти рахунку 361, твердження контролюючого органу про отримання безповоротної фінансової допомоги - суми отриманих готівкових коштів - у розмірі 15471779,35 грн., не включення останньої до складу доходів відповідного періоду є хибними та не підтверджені в ході судового розгляду справи.
Отже, віднесення до складу доходів двічі однієї і тієї господарської операції: вперше за відвантаженням товарів, вдруге за проведенням оплати за такі товари є задвоєнням доходів ТОВ «Арістей КР».
В свою чергу, п.135.3 ст.135 Податкового кодексу України передбачено, що суми, відображені у складі доходів платнику податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів.
Відповідно до п.135.1 ст..135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:
доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;
інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Інші доходи включають, зокрема, вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України.
На підставі вище викладеного, враховуючи наявність документів, що підтверджують факт існування договірних відносин, здійснення ТОВ «Арістей КР» господарських операцій з продажу товару в кредит на умовах відстрочення платежу, і отримання в касу підприємства готівкових коштів від покупців, відсутні правові підстави для визначення отриманих в рахунок оплати за товар готівкових коштів як безповоротної фінансової допомоги.
Щодо юридичної сили товарно-транспортних накладних та обов'язкової наявності видаткових накладних, суд зазначає, що згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Відповідно до п.1.4, 3.1. Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 року № 2, надходження запасів на підприємство оформлюється відповідними документами, типові форми яких затверджуються Державним комітетом статистики України та іншими центральними органами виконавчої влади.
Якщо для оформлення господарської операції типові форми первинних документів відсутні, то підприємство складає такі первинні документи, які б містили обов'язкові реквізити, передбачені законодавством та іншими нормативно- правовими актами.
З метою організації бухгалтерського обліку запасів розпорядчим документом, затвердженим (схваленим) власником (уповноваженим органом), визначаються, зокрема, форми первинних документів, що використовуються для оформлення руху запасів, які непередбачені типовими формами первинного обліку.
Слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов'язковість видаткової накладної, як єдиної можливої форми первинного документу, що може бути використаний суб'єктом господарювання для фіксації господарських операцій з реалізації товару. Оскільки на сьогодні відсутній встановлений законодавством порядок оформлення (складання) та форма накладної, то ТОВ «Арістей КР» правомірно самостійно встановлено форму такого документу локальними актами.
Так, відповідно до наказу ТОВ «Арістей КР» за №2-П від 03.01.2012 року «Про перелік первинних документів, які створюються в діяльності підприємства, форми яких затверджуються наказом керівника підприємства» та наказу №1-П від 02.01.2013 року «Про облікову політику» для відпуску товарів зі складу передбачено використання розробленої з урахуванням специфіки підприємства форми товарно-транспортної накладної, як первинного документу, що фіксує факт здійснення господарської операції з продажу товару та його перевезення. Наказом №1-П від 02.01.2014р. «Про облікову політику» для відпуску товарів зі складу передбачено використання розробленої з урахуванням специфіки підприємства форми товарно-транспортної накладної, як первинного документу, що фіксує факт здійснення господарської операції з продажу товару, а для перевезення товарів передбачено складання товарно-транспортної накладної за формою, передбаченою Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997р. №363.
З аналізу змісту товарно-транспортних накладних вбачається, що такий первинний документ, відмінний від товарно-транспортної накладної у розумінні Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 р. № 363.
Суд зазначає, що згідно ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми, то якщо форма та вид правочину не відповідають відносинам, що фактично відбулися при його виконанні, то податкові наслідки визначаються відповідно до правовідносин, що реально настали між сторонами, відповідно до сутності та змісту правочину.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На підставі вище наведеного, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки акту перевірки про порушення позивачем п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України та заниження податку на прибуток на загальну суму 3001521 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арістей КР» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Гончарова