Справа № 364/22/17
Суддя: Ткаченко О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/22/17
Провадження № 2-а/364/25/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Київській області,

про визнання відмови та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він в період з 10.05.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України, з 04.02.2016 року звільнений зі служби в поліції у запас через хворобу, з 17.05.2016 року йому встановлено другу групу інвалідності через захворювання, отримане в період виконання службових обов'язків, ступінь втрати працездатності у відсотках склала 70 %. З часу отримання інвалідності він звертався з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності, яка була встановлена внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, однак до цього часу належні виплати здійснено не було. Позивач просить суд визнати дії Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності протиправними та зобов'язати відповідача призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності.

До суду позивачем надано уточнену позовну заяву та письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій ОСОБА_1 зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, до суду надіслано письмові заперечення Головного управління Національної поліції в Київській області на позов.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом другої групи, що стверджується письмовими доказами по справі (а.с.7-10). У період з 10.05.1996 по 06.11.2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а саме: в ГУ МВС України в Київській області; з 07.11.2015 року на підставі наказу № 1 о/с від 07.11.2015 року позивача зараховано на службу в Головне управління Національної поліції в Київській області, що стверджено копією трудової книжки позивача (а.с.4-6).

В судовому засіданні також встановлено, що згідно копії свідоцтва про хворобу № 92/ЗВ від 01.02.2016 року, захворювання ОСОБА_1 пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно копії довідки МСЕК серії АВ № 0214448, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності від захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС (а.с.9). З копії довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках вбачається, що у позивача ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70 %. Позивач звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, додавши до заяви необхідні документи, але листом від 08.08.2016 року № 29/П-495, за результатами розгляду його заяви у виплаті допомоги було фактично відмовлено з посиланням на те, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги працівникам поліції проводиться за останнім місцем служби поліцейського.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Положеннями пункту 5 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги.

Позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції.

На момент виникнення спірних правовідносин, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського, наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, зареєстрованого в Мінюсті України 29.01.2016 року за № 163/28293, було затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського /далі Порядок № 4/.

Так, відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Разом з тим, згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до відомостей довідки до акта огляду МСЕК, на що вказано вище, позивачу встановлено другу групу інвалідності з 17 травня 2016 року, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Отже, суд вважає, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

При цьому, судом встановлено, що позивача було звільнено з органів Головного управління Національної поліції в Київській області.

Тобто, останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Київській області.

З урахуванням вказаного, а також зазначених вище норм чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що органом, до якого позивач повинен був звертатись з заявою (рапортом) про виплату спірної грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Київській області.

Отже, оскільки наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою документами, суд дійшов до висновку про протиправність відмови Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні позивачу спірної соціальної виплати.

При цьому, судом критично оцінюються твердження відповідача в письмових запереченнях на позов щодо того, що на позивача не розповсюджуються правила вказаного вище Порядку № 4, оскільки згідно листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України № 15/2-1589 від 29.04.2016 року, на який посилається у своїй відмові позивачу голова Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області, призначення та виплата вказаної одноразової грошової допомоги повинно проводитися за останнім місцем служби поліцейського.

Правильність висновків суду також додатково підтверджується внесеними в подальшому до Порядку № 4 змінами, а саме: наказом № 916 від 12 вересня 2016 року, за яким пункт 5 розділу 1 доповнено підпунктом 4.

Відповідно до пп. 4 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

А тому вимоги позивача до ГУ НП в Київській області щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При цьому згідно наведених вище правових норм розмір допомоги по другій групі інвалідності встановлюється на рівні 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Позивачу встановлено другу групу інвалідності з 17.05.2016 року, тобто, розмір спірної допомоги має становити 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Згідно з ч. ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6,9,17, 71,72, 159-163, 185,186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, про визнання відмови та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Головного управління Національної поліції в Київській області неправомірними.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Адміністративного суду апеляційної інстанції через Володарський районний суд Київської області.

Суддя: О. В. Ткаченко