Справа № 297/267/17
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/267/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого Ільтьо І. І.

при секретарі: Куні О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом виконувача обовязків керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури ОСОБА_2 в інтересах держави в особі ОСОБА_1 професійного ліцею сфери послуг до ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 10.07.2015 року №2460 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а у м. Берегове» та визнання протиправним та скасування п. 2 рішення ОСОБА_1 міської ради від 05.07.2016 року №285 «Про внесення змін до деяких рішень міської ради»,

встановив:

В. о. керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом в інтересах держави в особі ОСОБА_1 професійного ліцею сфери послуг до ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради від 10.07.2015 року №2460 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а у м. Берегове» та визнання протиправним та скасування п. 2 рішення ОСОБА_1 міської ради від 05.07.2016 року №285 «Про внесення змін до деяких рішень міської ради».

Свої позовні вимоги мотивував тим, що Берегівська міська рада прийняла рішення № 2460 від 10.07.2015 року яким надала дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а в м. Берегово з орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва. Крім цього, міською радою було прийнято рішення №285 від 05.07.2016 року «Про внесення змін до деяких рішень міської ради», яким п. 2 внесли зміни до вищевказаного рішення та замінено слова «орієнтовна площа 0,12 га для індивідуального садівництва» на слова «орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 10.07.2015 року № 2460.

Проте незважаючи на раніше прийняте рішення ОСОБА_1 міською радою від 08 травня 2014 року №1747 «Про надання дозволу ОСОБА_1 професійному ліцею сфери послуг на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що перебувають у користуванні», яким надано дозвіл ОСОБА_1 професійному ліцею сфери послуг на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок розташованих в м. Берегово по вул. Габора, 1 площею 1,4105 га, по вул. Мукачівська, 39 площею 0,6264 га та по вул. Суворова, 11 площею 0,3881 га, остання незаконно прийняла рішення яким надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_3 на земельну ділянку яка перебувала у постійному користуванні ліцею.

Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,6034 га виданий 11.10.2001 серії І-ЗК №001597 ОСОБА_1 професійному ліцею сфери послуг про, що є реєстрація в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №121-2001, Берегівська міська рада припинила його чинність рішенням від 08 травня 2014 року №1747, чим порушила право ОСОБА_1 професійного ліцею сфери послуг на користування землею. З даного приводу ОСОБА_1 місцевою прокуратурою оскаржене рішення до Господарського районного суду, яким воно задоволено, визнано недійсним та скасовано пункт 2 рішення ОСОБА_1 міської ради від 08.05.2014 №1747 «Про надання дозволу ОСОБА_1 професійному ліцею сфери послуг на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що перебувають у користуванні» щодо втрати чинності державного акту, тобто прийнявши вищевказані рішення Берегівська міська рада вийшла за межі наданих їх повноважень передбачених ст. 19 Конституції України та ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні», чим порушила норми матеріального права.

В звязку з цим, прокурор просив суд визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради від 10.07.2015 №2460 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а у м. Берегове». Визнати протиправним та скасувати п. 2 рішення ОСОБА_1 міської ради від 05.07.2016 №285 «Про внесення змін до деяких рішень міської ради», яким внесено зміни до рішення Брегівської міської ради «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а у м. Берегове».

Прокурор Янчик О. В. та представник позивача ОСОБА_1 професійного ліцею сфери послуг в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові та просили їх задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 міськради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх безпідставними та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, та просив у задоволенні відмовити як у безпідставному.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 професійному ліцею як державному навчальному закладу, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради народних депутатів №271 від 30.05.2001 було надано земельні ділянки площею 4,6034 га та видано державний акт на право постійного користування землею. Відповідно до державного акту земельні ділянки розташовані в м. Берегові по вул. Габора, 1 площею 1,4105 га, вул. Мукачівська, 39 площею 0,6264 га та по вул. Суворова, 11 площею 0,3881 га, одну із земельних ділянок розташовану по вул. Гагаріна, 4, що у м. Берегово загальною площею 2,0767 га. добровільно передано у комунальну власність ОСОБА_1 міської ради.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин до яких належить:

а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель згідно з ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Таким чином, Берегівська міська рада прийнявши рішення яким надала дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки біля якої розташований гуртожиток ліцею, не відмовила у його наданні громадянину ОСОБА_3 на невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, чим вийшла за межі наданих повноважень.

Стаття 84 Земельного Кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, які закріплені за державними професійно-технічними навчальними закладами.

Статтею 393 Цивільного Кодексу України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним на підставі ч.1 ст.153 Земельного кодексу України.

Під час засідання комісією з питань земельних відносин, містобудування та архітектури ОСОБА_1 міської ради питання про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а в м. Берегово, постійною комісією відповідно до протоколу № 49 від 07.07.2015 року взяти до уваги та підтримано проект рішення в цілому.

Пунктом 4 рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 по справі №1-9/2009 визначено, що ненормативні акти органів місцевого самоврядування передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Так, Конституційний суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані із реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як встановлено, ОСОБА_1 міською радою земельна ділянка в м. Берегово по вул. Суворова, 11 не переводилася в землі запасу, рішення про зміну цільового призначення та зміна адреси із вул. Суворова, 11 на «вул. Суворова, 11/а» міською радою не приймалися, чим незаконно з порушенням процесуального законодавства Берегівська міська рада прийняла рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним на підставі ч.1 ст.153 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перебіг позовної давності починається з моменту поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою ОСОБА_1 професійного ліцею сфери послуг. Так, 07.12.2016 Господарським судом Закарпатської області задоволено позовну заяву місцевої прокуратури, яким скасовано п.2 рішення №1747 від 08.05.2014 ОСОБА_1 міської ради та поновлено державний акт ОСОБА_1 професійного ліцею сфери послуг на постійне користування земельними ділянками, які перебувають в його користуванні, однією із яких являється земельна ділянка за адресою м. Берегово, вул. Суворова, 11.

За таких обставин, оскільки прийнявши вищевказані рішення Берегівська міська рада вийшла за межі наданих їх повноважень передбачених ст. 19 Конституції України та ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні», порушивши при цьому норми матеріального права позовна заява підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 69-71, 94, 97, 122, 158-163, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 12, 122, 123, 134 Земельного кодексу України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради від 10.07.2015 року №2460 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а у м. Берегове».

Визнати протиправним та скасувати п.2 рішення ОСОБА_1 міської ради від 05.07.2016 року №285 «Про внесення змін до деяких рішень міської ради», яким внесено зміни до рішення Брегівської міської ради «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Суворова, 11/а у м. Берегове».

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 міської ради на користь прокуратури Закарпатської області на розрахунковий рахунок 8475, ДКС України, МФО 820172 судовий збір у сумі 3200 грн. сплачений при зверненні до суду.

На постанову суду може бути подана апеляція до Львівського адміністративного апеляційного суду через Берегівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4