Справа № 233/391/17
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартиненко В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року справа №233/391/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Гайдар А.В.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у справі № 233/391/17 за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування листа-відповіді на звернення,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3Ю.) звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, Костянтинівське ОУПФУ) з уточненими вимогами про визнання протиправним та скасування листа-відповіді відповідача від 30 січня 2017 року складеного за результатами розгляду звернення позивача від 17 січня 2017 року (арк. справи 1-2, 10).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (арк. справи 12-13).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції позивач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу (далі - апелянт), в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки судом не прийнято до уваги, що відповідач, надавши позивачу після рішення суду повну відповідь по суті звернення так і не отримав лист з ГУНП в Донецькій області, тому апелянт вважає, що відповідач міг одразу відповісти на його запит, а не надавати проміжну відповідь (арк. справи 16).

Сторони просили розглядати справу у письмовому провадженні без їх участі, про що надіслали на адресу суду відповідні клопотання.

У відповідності до частини 8 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги встановила, що 15 січня 2017 року позивач звернувся до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з проханням надати інформацію про те, яка сума отриманих ним грошових коштів в 2007 році була врахована при нарахуванні йому пенсії, а також щодо джерел надходження даних коштів, відповідь просив надати за кожний місяць, при цьому у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян» (арк. справи 3).

30 січня 2017 року відповідачем була надана проміжна відповідь про те, що Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно направлено запит до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України в Донецькій області щодо підтвердження достовірності наведених сум заробітної плати відображених в довідці про грошове забезпечення для обчислення пенсії від 23.05.2014 р. №133/210 та зазначено, що після надходження відповіді інформація буде йому повідомлена (арк. справи 4).

При цьому як встановлено судом, 09 лютого 2017 року позивачу надана остаточна відповідь на його запит, що не є спірним між сторонами.

Як встановлено судом, спірним питанням даної справи є незгода позивача з проміжною відповіддю відповідача від 30 січня 2017 року на його запит обумовлену направленням повторного запиту до ГУНП з метою зясування сум, оскільки фактично на думку позивача такої відповіді немає під час надання відповіді по суті запиту, а отже проміжна відповідь є недоцільною.

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій

За змістом статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Отже діюче процесуальне законодавство передбачає, що захисту підлягає порушене право.

Як слідує з матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, позивачем не доведено, чим порушено його право з боку Костянтинівського ОУПФУ шляхом надання відповіді від 30 січня 2017 року, а посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він не просив відповідача направляти нікуди ніякі запити спростовуються його запитом від 15 січня 2017 року, з якого слідує, що він крім іншого просив повідомити про джерела находження коштів, а не тільки видати суми, які враховані під час нарахування пенсії.

З урахуванням викладеного суд погоджується з постановою суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, а судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 10 статті 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-2, 197, 198, 200, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у справі № 233/391/17, - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у справі № 233/391/17, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Гайдар А.В.

ОСОБА_2