Справа № 308/3583/17
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3583/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., перекладача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справи за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі його неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) про примусове видворення за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 квітня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 13 квітня 2017 року.

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі його неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) про примусове видворення за межі України. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 квітня 2017 року громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаконно, поза пунктом пропуску, перетнули державний кордон в складі групи осіб з України в Польську Республіку в районні прикордонного знаку №127, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Верховина Бистра», та були затримані представниками прикордонної поліції Польської Республіки і 09 квітня 2017 року, в пункті пропуску «Смільники» Мостиського прикордонного загону на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні. Відповідач коштів для виїзду з території України не має, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження не має, підстав для законного перебування на території України його також не має.

На підставі наведеного, позивач просить на підставі ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі його неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) з України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що мав намір разом з своєю сімєю потрапити до країн Європейського союзу, але був затриманий представника польської поліції та переданий на Україну. Зазначив, що бажає повернутись додому, документи що посвідчують особу ними було втрачено.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2017 року громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з дружиною ОСОБА_7 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, о 07 год. 29 хв. літаком сполученням «Єреван-Київ», через ППр «Бориспіль D» прибули на територію України. 09 квітня 2017 року громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (у супроводі з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.), незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Польську Республіку в районні прикордонного знаку №127, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Верховина Бистра», та був затриманий представниками прикордонної поліції Польської Республіки і 09 квітня 2017 року, в пункті пропуску «Смільники» Мостиського прикордонного загону, на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2017 року дружину відповідача по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме ОСОБА_8 Серянову, ІНФОРМАЦІЯ_4, примусово видворено за межі території України.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (у супроводі з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішов на вчинення правопорушення.

Згідно вимог ч.3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію. Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. Частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2017 року клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено. Затримано громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі його неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України - на строк до 6 (шести) місяців.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, коштів для виїзду разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги. Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Таким чином, позовні вимоги щодо примусового видворення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5, 256 ч. 2 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі його неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) про примусове видворення за межі України задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (з ним у супроводі його неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, 14.07.2001 р.н.) за межі території України.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9