Справа № 365/205/17
Суддя: Денисенко Н. О.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/205/17
Номер провадження: 2-а/365/17/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

14.04.2017 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 про визнання рішення посадової особи протиправним і його скасування,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 16 березня 2017 року ОСОБА_3 отримав лист із фіскальним чеком, актом про перевищення вагових параметрів, довідкою до акту, розрахунком та копією постанови серії БР № 358116, винесеної інспектором ГУНП в Чернігівській області Біланом Б.М. 10 березня 2017 року, згідно з якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та наклав стягнення в розмірі 510 грн за керування автомобілем, навантаження на одну вісь якого було 14.150 т замість 11 т, чим було порушено п. 22.5 ПДР України. Постанова є незаконною. Позивач дійсно 10.03.2017 керував автомобілем «МАЗ-8926», номерний знак НОМЕР_1, та здійснював перевезення мінеральних добрив загальною масою 35,25 т із смт. Баришівка Київської області до с. Комарівка Чернігівської області. Він є найманим працівником, працює на посаді водія. Перевіряти масу навантаження на осі зобовязаний роботодавець чи особа, яка здійснює завантаження вантажу. Відповідач не предявив позивачу сертифікат на ваги, за допомогою яких здійснювалось зважування та його не допустив до ознайомлення з його результатами, які відображались на моніторі екрану. Всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП працівник поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, хоча позивач оспорював вчинення ним правопорушення. Постанова та акт складені за відсутності позивача, підтвердженням чому є відсутність підпису позивача у зазначених документах, тому просить визнати спірну постанову протиправною, скасувати її та справу закрити.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 10.04.2016, занесеною до журналу судового засідання, продовжено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, відповідач субєкт владних повноважень в судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неприбуття суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень не надав.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги в частині зазначення дати винесення постанови, а саме, 10.03.2017 та надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовної заяви, доповнивши, що позивач перевозив мінеральні добрива у мішках, ванатаж був рівномірно розміщений на автомобілі. Зазначені в акті від 10.03.2017 відстані між осями автомобіля «МАЗ-53371» не відповідають технічній характеристиці цього автомобіля. Відповідач не ознайомив позивача із оформленими документами, повідомивши, що останній отримає їх поштовим відправленням.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, а саме, що інспектор Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4, який є уповноваженою на те посадовою особою, виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення від 10 березня 2017 року серії БР № 358116, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн за те, що позивач 10 березня 2017 року о 15 годині 05 хвилин на 50 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ керував автомобілем «МАЗ-8926», номерний знак НОМЕР_1, при допустимому навантаженні на одну 11 т становило 14,150 т, чим порушив вимоги п. 27.5 ПДР України. У постанові зазначено, що позивач відмовився від її отримання (а.с.7- копія постанови), яку отримав поштовим відправленням 16.03.2017.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 КУпАП, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Відповідно до положень частини четвертої ст. 283 КУпАП випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також частиною п'ятою ст. 283 КУпАПУ передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 132-1 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

При цьому суд приймає до уваги, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи викладене, необхідно зазначити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, щодо позивача не складався протокол у справі про адміністративне правопорушення та на місці вчинення правопорушення посадовою особою, яка виявила це правопорушення, була прийнята постанова.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція № 1376).

П. 18 Інструкції № 1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Проте, в порушення Інструкції № 1376 справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Крім того, відповідач не спростував той факт, що постанова виносилась та відповідні документи складалися за присутності позивача, який був належним чином ознайомлений з ними, так як в порушення вимог п.1 Р.ІІ Інструкції № 1376 відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення не оформлена належним чином, зокрема в протоколі відсутній відповідний запис, який би засвідчував таку відмову підписами двох свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав суду своїх заперечень.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно залишити без задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що постанова є протиправною, оскільки вона винесена уповноваженою особою без дотримання правил чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 8, 18, 126, 245, 251, 258, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 8, 9, 10, 11, 12, 17, 18, 19, 21, 69, 70, 71, 72, 76, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 про визнання рішення посадової особи протиправним і його скасування задовольнити повністю.

Визнати постанову серії БР № 358116, винесену 10 березня 2017 року інспектором ГУ НП в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 щодо накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн протиправною, скасувати її повністю та справу закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2017 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО