Справа № 523/2472/17
Суддя: Бабаков В. П.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/2472/17
Номер провадження 2-а/523/181/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р.Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Бабаков В.П., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання відмови в перерахунку пенсії неправомірною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач знаходиться на обліку у відповідача та отримує пенсію на підставі Закону України «Про державну службу». 23.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії. 02.02.2017 року позивачу було відмовлено у вказаному перерахунку, у зв'язку з чим просить суд визнати вказану відмову неправомірною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2015 року.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, вважає його необґрунтованим, оскільки норми закону, згідно якими позивач просить йому перерахувати спеціальну пенсію втратили чинність. Крім того, відповідач стверджує позивач пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з лютого 2008 року перебуває на обліку в Суворовському об'єднаному УПФУ в м. Одеси, де отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від заробітку.

З 01 грудня 2015 року була підвищена зарплата державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради видана довідка №130-Б від 19.01.2017 року станом на грудень 2015 року, відповідно до якої заробітна плата ОСОБА_1 для нарахування пенсії складає 6 293,43 гривень.

На підставі зазначеної довідки, 23 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внаслідок збільшення заробітної плати.

Рішенням від 02.02.2017 року №24 відповідачем було відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії.

Суд вважає, що вказані дії відповідача порушують права та законні інтереси позивача, а також суперечать Конституції України, правовим позиціями Конституційного Суду України та Європейського суд з прав людини з огляду на наступне.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 та ч.1 ст.58 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами, у тому числі і Законом України «Про державну службу».

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається(рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп 2004).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005, в Україні, як соціальній правовій державі, політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини, як найвищої цінності. Діяльність державних органів України має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства права і прямої дії норм Конституції України. Дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, відповідно до встановлених законом норм, є такими, що звужують право на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України, а тому не можуть вважатися такими, що вчинені в законному порядку.

Крім того, застосовуючи принцип аналогії, рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 таким, може бути частково застосоване в даному випадку та враховує, що п.5 прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №213 від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року порушує гарантії матеріального і соціального забезпечення особи, зокрема право на належне соціальне забезпечення.

Також, практика Європейського суду з прав людини велику увагу звертає на дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії», «Федоренко проти України», «Суханов та Ільченко проти України», ЄЄПЛ констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності(Рішення від 20.11.1995, серія А, N 332, с 21, п. 31; пункт 21 Рішення ЄЄПЛ у справі «Федоренко проти України»).

У межах вироблених ЄЄПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності»(пункт 74 Рішення ЄЄПЛ від 02.03.2005 року у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»).

ЄЄПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат(пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) - на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій державних службовців не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Дана правова позицією підтримується Верховним Судом України(постанова від 06.10.2015 року по справі № 21-2432а15).

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу слід застосовувати норми про пенсійне забезпечення державних службовців, які діяли на момент призначення спеціальної пенсії.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП(далі - Закон № 3723-ХП) в редакції, що діяла на час призначення пенсії, було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865(далі - Постанова № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 Постанови №865(в редакції від 25.03.2014 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами. Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Згідно ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 23.01.2017 року. Отже, пенсія підлягає перерахунку з 01.02.2017 року із розрахунку 80 відсотків від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до довідки Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №130-Б від 19.01.2017 року.

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо перерахунку пенсії з 01.12.2015 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 КАС України, дана постанова суду підлягає негайному виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст.94 КАС України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 640,00 гривень.

Разом з тим, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо пропуску шестимісячного звернення до адміністративного суду з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проаналізувавши вказану норму, суд вважає, що шестимісячний строк слід обчислювати з дня отримання рішення про відмову у здійснення перерахунку від 02.02.2017 року. Оскільки позивач звернувся до суду 16.02.2017 року, то вказаний строк не пропущено.

Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» не можуть бути підставою відмови у проведенні перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Крім того, до правовідносин сторін також не можуть бути засновані положення Закону "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-УІІІ, що набув чинності із 01.05.2016 р., оскільки цим Законом на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення із набуттям чинність цього Закону, тобто з 01.05.2016 р., а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності. Таким чином позивач не позбавлений права на перерахунок раніше призначеної пенсії, у зв'язку із підвищенням заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08.07.2015 року по справі №732/48/15-А.

Керуючись ст.ст.6,7,8,9,10,11,14,71,100,159-163,167,256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП(редакція від 17.11.2005 року) з 01.02.2017 року із розрахунку 80 відсотків від нарахованої заробітної плати для обчислення пенсії без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до довідки Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №130-Б від 19.01.2017 року.

Стягнути з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмір 640,00 гривень.

Допустити негайне виконання постанови у межах суми стягнення присудженої пенсії за один місяць.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні мають право оскаржити постанову протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя