Справа № 824/203/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 квітня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/203/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, в якому просила скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру №32, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану (колишня назва вулиці Червоноармійська), в будинку під №57, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12 січня 1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом пяти днів з моменту отримання даної ухвали.

11 квітня 2017 року позивачем надано до суду заяву про виправлення недоліків позовної заяви та уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд:

-визнати протиправними дії Першої Чернівецької державної нотаріальної контори щодо внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру №32, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Героїів Майдану (колишня назва вулиці Червоноармійська), в будинку під №57, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12 січня 1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

-зобовязати управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру №32, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану (колишня назва вулиці Червоноармійська), в будинку під №57, зареєстрований 28 березня 2008 року, підстава обтяження: ухвала 52/212, 12 січня 1994 року, нарсуд П-Камчатськ.

Розглянувши позовну заяву в новій редакції та наявні матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку із наступним.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Проте, всупереч зазначеним процесуальним нормам, ОСОБА_1 не зазначено із якими рішеннями, дією чи бездіяльністю управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вона не погоджується та внаслідок чого просить суд зобовязати відповідний орган внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування запису про арешт.

Крім цього, зважаючи на суть спірних правовідносин, викладених у позові суд зазначає, що в порядку адміністративного судочинства вирішуються спори між фізичними чи юридичними особами та державними реєстраторами щодо дотримання ними процедури вчинення реєстраційних дій, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Водночас, суд звертає увагу позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16, яка полягає в тому, що спірні правовідносини, які виникли між фізичними чи юридичними особами із державними реєстраторами і повязані з невиконанням умов цивільно-правової угоди не є публічно-правовими, оскільки випливають з договірних відносин і мають вирішуватися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору визначено статтею 4 Закону України "Про судовий збір". Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно абзацу третього частини шостої статті 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, що предявлені до кількох відповідачів (визнання протиправними дії Першої Чернівецької державної нотаріальної контори та зобовязання управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчинити дії), то судовий збір сплачується за кожну окремо.

Тому, заявляючи такі вимоги при подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір по 640,00 грн за кожну, а всього 1280,00 грн, що за змістом заяви про виправлення недоліків позовної заяви та уточнення позовних вимог позивачем фактично визнається.

Натомість позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 640,00 грн, що підтверджується квитанцією №26 від 11 квітня 2017 року.

Разом із цим, в поданій позовній заяві в новій редакції, позивач як на доказ сплати судового збору у розмірі 640,00 грн, також посилається на квитанцію №35 від 15 березня 2017 року.

Однак, суд не вважає вказану квитанцію належним доказом сплати позивачем судового збору за даний позов у зв'язку з наступним.

Правильність оформлення платіжного документа і надання доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України покладається на платника судового збору. Платіжні документи повинні містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу) сплачується судовий збір.

Згідно інформації із системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що в березні 2017 року ОСОБА_1 зверталась до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, в якій просила винести рішення, яким визнати протиправними дії Першої Чернівецької державної нотаріальної контори щодо внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого запису про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365 на квартиру №32, що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул. Героїв Майдану (Червоноармійська), буд. №57, зареєстрований 28.03.2008 р., підстава обтяження: ухвала 52/212, 12.01.1994 р., нарсуд П-Камчатськ, скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт (архівний запис), реєстраційний номер 6891365, на квартиру №32, що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул. Героїв Майдану (Червоноармійська), буд. №57, зареєстрований 28.03.2008 р., підстава обтяження: ухвала 52/212, 12.01.1994 р., нарсуд П-Камчатськ.

Як вбачається із названої системи, за подання вказаного вище позову було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн, що підтверджується квитанцією №35 від 15 березня 2017 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року вказану вище позовну заяву повернуто ОСОБА_1.

Суд звертає увагу позивача на пункт 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", яким визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема повернення заяви або скарги.

Із системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що із відповідним клопотанням ОСОБА_1 не зверталася, тому відповідно судовий збір згідно квитанції №35 від 15 березня 2017 року залишається сплаченим по іншій адміністративній справі, незалежно від того чи відкрито провадження у справі.

При цьому, суд критично оцінює твердження позивача про те, що він не має наміру вимагати повернення вказаної суми сплачених коштів з Державного бюджету України, оскільки зазначеним правом позивач може скористатись і після відкриття провадження у цій справі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн згідно квитанції №35 від 15 березня 2017 року було сплачено за подання іншого позову, то вказана квитанція не свідчить про сплату ОСОБА_1 судового збору за зверненням до суду із цим позовом.

Відтак, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн за звернення до суду із даним позовом відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Крім цього, перевіряючи позовну заяву ОСОБА_1 в новій редакції на відповідність її вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено, що вона не відповідає частині четвертій статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в ній не зазначено дату її підписання.

Згідно частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на цю ухвалу може бути подано до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк