Справа № 824/230/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/230/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув адміністративний позов фермерського господарства "Грицюк К.В." до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Грицюк К.В." звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 05.04.2017 р. за формою "Р" про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 750510,00 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 187628,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 05.04.2017 р. за формою "В4", яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 7970,00 грн.;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Чернівецькій області включити фермерське господарство "Грицюк К.В." до реєстру платників єдиного податку четвертої групи на 2017 рік.

Статтею 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 105 КАС України позов пред'являється до адміністративного суду у формі позовної заяви, яка має відповідати вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

З огляду на ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

В позовній заяві позивач вказує, що фермерське господарство "Грицюк К.В." зареєстроване 23.02.2006 р. Заставнівською районною державною адміністрацією як юридична особа про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО №359350 від 23.02.2006 р.

Також зазначає, що 23.02.2006 р. фермерське господарство "Грицюк К.В." взято на податковий облік ДПІ у Заставнівському районі, а на даний час перебуває на податковому обліку в Кіцманській ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Крім того, позивач у позовній заяві посилається на те, що згідно довідки Відділу статистики у Заставнівському районі серії АБ №507889 від 27.12.2012 р. фермерське господарство "Грицюк К.В." займається наступними видами діяльності, а саме: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, вирощування зерняткових і кісточкових фруктів, виробництво продуктів борошно - круп'яної промисловості, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Зі змісту позовної заяви також вбачається, що фермерське господарство "Грицюк К.В." зареєстроване як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 01.01.2009 р. про, що свідчить Свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість №200099594 (початок дії свідоцтва 11.01.2013 р.).

В позовній заяві позивач вказує, що з 20.02.2017 р. по 13.03.2017 р. на фермерському господарстві "Грицюк К.В." працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області та Кіцманської ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області проводилась планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. за результатами якої був складений акт №315/24-13-1401/34 від 20.03.2017 р.

В подальшому на підставі акту перевірки Головне управління ДФС у Чернівецькій області було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 05.04.2017 р. за формою "Р" про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 750510,00 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 187628,00 грн.;

№ від 05.04.2017 р. за формою "В4" згідно якого зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 7 970,00 грн.;

№ від 05.04.2017 р. за формою "С" яким застосовано штрафні санкції у розмірі 48 539,56,00 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів;

№ від 06.04.2017 р. за формою "Р" про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку у сумі 25000,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 6250 грн.

№ від 06.04.2017 р. за формою "Р" про визначення грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянку у сумі 5665,55 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1416,39 грн.

№ від 06.04.2017 р. за формою "ПС" яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 340,00 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки .

№ від 06.04.2017 р. за формою "ПС" яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 170,00 грн. по транспортному податку.

№ від 06.04.2017 р. за формою "Д" про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 525,3 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 41,67 грн.

№ від 06.04.2017 р. за формою "ПС" яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 1020,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб.

24.03.2017 р. позивач подав заперечення на акт перевірки, яке працівниками фіскальної служби задоволене не було.

Також у позовній заяві позивач вказує, що фермерське господарство "Грицюк К.В." було укладено велику кількість договорів оренди з населенням, а саме близько 1000. при цьому, ними здійснювалося належне виконання договірних зобов'язань перед громадянами з приводу користування земельними ділянками постійно, зокрема і під час перевіряємого періоду. Фермерським господарством "Грицюк К.В." здійснено виплату громадянам орендної плати за оренду земельних паїв, згідно з укладеними договорами оренди, що підтверджується копіями відомостей.

Позивач у позові зазначає, що згідно довідки Веренчанської сільради Заставнівського району Чернівецької області від 23.02.2015 р. №1166 на території сільради фермерським господарством "Грицюк К.В." обробляються землі під урожай 2015 р. загальною площею 1781,9573 га. Згідно довідки відділу Держземагенства у Борщівському районі Тернопільської області від 17.02.2015 р. №34-1903-0.61-986/2-15 на території Олексинської сільради за фермерським господарством "Грицюк К.В." числиться земельна ділянка площею 267,70 га. Згідно довідки відділу Держземагенства у Заставнівському районі Чернівецької областівід 13.02.2014 р. №119 в користуванні фермерського господарства "Грицюк К.В." числиться земельна ділянка площею 1781,9573 га. Згідно довідки відділу Держземагенства у Борщівському Тернопільської області від 11.02.2014 р. №861 на території Олексинської сільради за фермерським господарством "Грицюк К.В." числиться земельна ділянка площею 267,70 га. Крім того, позивач вказує, що у них у власності є комбайни зернозбиральні, трактори, навантажувачі, які вони використовують у своїй діяльності.

Також позивач зазначав, що використання земельних ділянок для виробництва сільськогосподарської продукції у 2014 р., 2015 р. та 2016 р. підтверджується поданою господарством до органів державної статистики звітністю за встановленою формою про підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур про основні показники роботи сільськогосподарських підприємств, про реалізацію сільськогосподарської продукції, про посівні площі сільськогосподарських культур.

Як вбачається із змісту позовної заяви, фермерським господарством "Грицюк К.В." подало до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2015 р., 2016 р., 2017 р. у якій, зокрема зазначено категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, площа кожної земельної ділянки, нормативна грошова оцінка одиниці площі кожної земельної ділянки, ставка податку, річна сума податку, нарахованого за кожну земельну ділянку та поданом відомості про наявність земельних ділянок на 2015 р., 2016 р., 2017 р., розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2014 р., 2015 р., 2016 р.

Однак, вищенаведені письмові докази позивач до суду не надав, а також не зазначив причини неможливості їх подання до суду.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, ним не надано до суду жодного доказу, а також не зазначено причини неможливості їх подання до суду.

Частиною 3 ст. 106 КАС України визначено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону. Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову юридичною особою немайнового характеру, який подано ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 р." з 1 січня 2017 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, зміст та характер заявлених вимог має одночасно майновий та немайновий характер, тому судовий збір має бути сплачений позивачем за кожну окремо вимогу.

Отже, при подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 15791,62 грн., а саме за майнову вимогу у сумі 14191,62 грн. (946108,00 грн. х 1,5%) та за вимогу немайнового характеру 1600,00 грн.

Разом з тим, доказів сплати судового збору позивачем не надано та не вказано підстави для звільнення від його сплати.

Частиною 3 ст. 106 КАС України також встановлено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Із адміністративного позову видно, що позивачем до позовної заяви не додано для відповідача копію позовної заяви з додатками.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 106 КАС України.

Частина 1 ст. 108 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачеві строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 106, 160, 165, та ч. 1 ст. 108 КАС України,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити п'ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала, відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.К. Левицький