Справа № 357/2451/17
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2451/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання відмови протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він в період з 12.06.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Національної поліції України, з 29.01.2016 року звільнений зі служби в поліції у запас через хворобу, з 19.01.2017 року йому встановлено другу групу інвалідності через захворювання, отримане в період виконання службових обовязків, ступінь втрати працездатності у відсотках склала 70 %. З часу отримання інвалідності він звертався до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області й до Головного управління Національної поліції в Київській області з відповідними заявами про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності, яка була встановлена внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, однак до цього часу жодна із перелічених структур не здійснила належні виплати, необґрунтовано відмовляючи в цих виплатах. Позивач просив суд визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області, викладену у листі від 20.02.2017 року №29/П -96, у проведенні йому виплати одноразової грошової допомоги; зобовязати відповідача скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомогу у звязку з встановленням інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, до суду надіслано письмові заперечення Головного управління Національної поліції в Київській області на позов з клопотанням щодо розгляду справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

У період з 12.06.1996 року по 06.11.2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а саме: в ГУ МВС України в Київській області, а з 07.11.2015 року по 29.09.2016 року - в Національній поліції, що стверджується копією трудової книжки.

Встановлено, що з 29.09.2016 року позивача підполковника поліції, старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області, було звільнено зі служби в поліції у запас /з постановкою на військовий облік/ за пп. 2 п.1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», календарна вислуга років на день звільнення складає 20 років 03 місяці 18 днів (наказ № 567 о/с від 26.09.2016).

Наведене стверджується копією трудової книжки позивача та копією наказу про його звільнення зі служби в Національній поліції України.

В судовому засіданні, також, встановлено, що згідно копії свідоцтва про хворобу № 337/Зв від 20.09.2016 року, захворювання ОСОБА_1 повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

А згідно копії довідки МСЕК серії АВ № 0774515, з 19 січня 2017 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності від захворювання, повязаного з проходженням служби в ОВС, групу інвалідності встановлено на строк до 01 лютого 2018 року.

З копії довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках вбачається, що у позивача ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70 %.

Встановлено, що 24.01.2017р. позивач звернувся до Головного управління національної поліції в Київській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, додавши до заяви необхідні документи, але листом від 20.02.2017 року №29/П -96 за результатами розгляду його заяви у виплаті допомоги було фактично відмовлено з посиланням на те, що виплата та призначення одноразової грошової допомоги працівникам поліції проводиться в розмірах, визначених Законом України «Про національну поліцію», особам, які мають право на її отримання відповідно до цього Закону. До Закону України «Про національну поліцію» не внесені зміни щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому вирішити питання про призначення позивачу цієї допомоги немає правових підстав, що вбачається з копій заяви позивача та даного листа в матеріалах справи (а.с.16).

Вважаючи таку відмову ГУ НП в Київській області протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Положеннями пункту 5 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції до набрання чинності Законом «Про національну поліцію» було врегульовано Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

На момент виникнення спірних правовідносин, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського, наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, зареєстрованого в Мінюсті України 29.01.2016 року за № 163/28293, було затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського /далі Порядок № 4/.

Так, відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Разом з тим, згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до відомостей довідки до акта огляду МСЕК, на що вказано вище, позивачу встановлено другу групу інвалідності з 19 січня 2017 року, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Отже, суд вважає, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

При цьому, судом встановлено, що позивача було звільнено з органів Головного управління Національної поліції в Київській області. Тобто, останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Київській області.

З урахуванням вказаного, а також зазначених вище норм чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що органом, до якого позивач повинен був звертатись з заявою (рапортом) про виплату спірної грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Київській області.

Отже, оскільки наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою документами, суд дійшов до висновку про протиправність відмови Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні позивачу спірної соціальної виплати.

При цьому, судом критично оцінюються твердження відповідача в письмових запереченнях на позов щодо того, що на позивача не розповсюджуються правила вказаного вище Порядку № 4, оскільки згідно листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України № 15/2-1589 від 29.04.2016 року, на який посилається у своїй відмові позивачу голова Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області, призначення та виплата вказаної одноразової грошової допомоги повинно проводитися за останнім місцем служби поліцейського.

Правильність висновків суду, також, додатково, підтверджується внесеними в подальшому до Порядку № 4 змінами, а саме: наказом № 916 від 12 вересня 2016 року, за яким пункт 5 розділу 1 доповнено підпунктом 4.

Відповідно до пп. 4 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

А тому вимоги позивача до ГУ НП в Київській області щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При цьому згідно наведених вище правових норм розмір допомоги по другій групі інвалідності встановлюється на рівні 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Згідно з ч. ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

А тому керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, зареєстрованим в Мінюсті України 29.01.2016 року за № 163/28293, яким затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського, ст.ст. 2, 6,9,17, 71,72, 159-163, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного упралвння Національної поліції в Київській області, викладену в листі від 20.02.2017 року №29/П -96, у проведені виплати одноразової грошової допомоги в звязку з встановленням 2-ї групи інвалдіності ОСОБА_1..

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Київській області призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у звязку з встановленням 2 групи інвалідності в 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2