Справа № 170/29/17-а
Суддя: Жевнєрова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/29/17-а
Категорія 6.1, рядок звіту 37 Провадження № 2-а/170/10/17
Шацький районний суд Волинської області
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 року смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря Фрис О.І.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3С звернувся в суд з указаним адміністративним позовом.

Вимоги обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_3 14 червня 2016 року набув право власності на земельну ділянку площею 0,5000 га, з кадастровим номером 07257842:02:001:0082, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Шацької селищної ради в межах населеного пункту села Вілиця. Позивач як власник земельної ділянки вважає, що має право розпоряджатися нею на власний розсуд, тому ним було прийнято рішення про розміщення на вказаній земельній ділянці майданчика з виробництва деревного вугілля, тобто про зміну цільового призначення. Для цього він звернувся до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області із заявою про надання дозволу на розроблення детального плану території зазначеної земельної ділянки, оскільки Шацька селищна рада не має містобудівної документації на цю територію. Рішенням Шацької селищної ради восьмого скликання №13/18.3 від 28 грудня 2016 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку детального плану території частини села Вілиця щодо розміщення майданчика з виробництва деревного вугілля, у звязку з відсутністю необхідної кількості голосів «за». Вказані дії Шацької селищної ради позивач вважає протиправними і такими, що порушують його права та інтереси, а саме, право володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою на власний розсуд. При винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не вказано обґрунтовані підстави відмови у задоволенні заяви, отже неправомірно відмовлено у її задоволенні. Тому позивач, уточнивши свої вимоги, просить суд визнання протиправним та скасувати рішення Шацької селищної ради восьмого скликання №13/18.3 від 28 грудня 2016 року «Про розробку детального плану територій частини села Вілиця» щодо відмови йому у наданні дозволу на розробку детального плану території земельної ділянки площею 0,5000 га, кадастровий номер 07257842:02:001:0082, на території Шацької селищної ради в межах населеного пункту села Вілиця, та зобовязати Шацьку селищну раду Шацького району Волинської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії надати позивачу дозвіл на розробку детального плану вказаної території, а також стягнути в його користь понесені та документально підтверджені судові витрати у справі.

Не погоджуючись з позовом, представник відповідача подав суду заперечення, у якому вказує, що позов є безпідставним і необґрунтованим. Позивачем не обґрунтовано і суду не надано доказів порушення його прав та охоронюваних законом інтересів оспорюваним рішенням, приймаючи яке, Шацька селищна рада діяла в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства, оскільки розроблення та затвердження містобудівної документації відноситься до повноважень органу місцевого самоврядування. Тому у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити повністю.

В судому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні щодо позову.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача і відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 14 червня 2016 року є власником земельної ділянки площею 0,5000 га, з кадастровим номером 07257842:02:001:0082, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Шацької селищної ради в межах населеного пункту села Вілиця, що представник відповідача не заперечує.

Рішенням Шацької селищної ради восьмого скликання №13/18.3 від 28 грудня 2016 року «Про розробку детального плану території частини села Вілиця», за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про розробку детального плану території частини села Вілиця щодо розміщення майданчика з виробництва деревного вугілля, враховуючи генеральний план села Вілиця, рекомендації постійної комісії з питань містобудування, архітектури, благоустрою, землекористування, природокористування та охорони довкілля від 26.12.2016 року, на підставі статей 26, 47, ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 12 Земельного кодексу України, статей 8, 19, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку детального плану території частини села Вілиця щодо розміщення майданчика з виробництва деревного вугілля у звязку з відсутністю необхідної кількості голосів «за» (а.с. 6).

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 березня 2002 року у справі №6-рп/2002 визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України. Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, організація землеустрою і здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Згідно з п. 38, п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції селищної ради належить надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об'єктів, у тому числі місць чи об'єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відповідно до п. 5, п. 6 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить визначення у встановленому законодавством порядку, відповідно до рішень ради, території, вибір, вилучення (викуп) і надання землі для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією; підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим поіменним голосуванням.

Аналогічна норма визначена статтею 33 Регламенту Шацької селищної ради, затвердженого рішенням селищної ради 17.05.2016 року №2/3, що був чинним на час прийняття оспорюваного позивачем рішення.

Відповідно до зазначених норм, рішення з питання порядку денного сесії ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість від загального складу ради.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, за результатами виборів від 27 березня 2016 року, до складу Шацької селищної ради Шацького району Волинської області обрано 26 депутатів.

Згідно з протоколом сесії (а.с. 7), оспорюване позивачем рішення про відмову у наданні дозволу на розробку детального плану території прийнято в ході обговорення на пленарному засіданні ради, шляхом поіменного голосування, тобто відповідно до вимог закону та згідно із регламентом.

Оспорюване позивачем рішення стосується відмови у наданні дозволу на розробку детального плану території, який є містобудівною документацією, на частину території в межах населеного пункту.

Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що генеральний план населеного пункту це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Згідно зі ст. 2 цього закону планування і забудова територій це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема,

прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і обєктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво обєктів.

Стаття 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, визначає, що обєктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, обємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом обєктів будівництва, що визначаються у населених пунктах відповідно до меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні. Субєктами містобудування є органи, зокрема, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня.

Вимоги містобудівної документації є обовязковими для виконання всіма субєктами містобудування.

Згідно зі ст. 8 цього закону планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Статтею 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Статтею 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детальний план території визначає, зокрема, принципи планувально-просторової організації забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Генерального плану села Вілиця, земельна ділянка, щодо якої позивач ОСОБА_3 звернувся із заявою про надання дозволу на розробку детального плану території, розташована поза межами чинного генерального плану села Вілиця і згідно із Схемою Припятської сільської ради (до якої відносився населений пункт село Вілиця до обєднання громад) і Проектом використання та охорони земель, територія частини села Вілиця щодо розробки детального плану якої звернувся із заявою до Шацької селищної ради ОСОБА_3, визначена на перспективу як землі житлової і громадської забудови села Вілиця.

Крім того, як убачається з протоколу сходів селян села Вілиця від 17 грудня 2016 року, було проведено громадські слухання з питання розміщення на земельній ділянці ОСОБА_3, що в межах села Вілиця, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, піролізних печей для випалювання деревного вугілля. За результатами обговорення територіальною громадою було прийнято рішення не надавати дозволу підприємцю ОСОБА_3 на розміщення виробництва деревного вугілля на земельній ділянці в межах села Вілиця. Підставами для цього було те, що поблизу запланованого виробництва розташована житлова забудова, городи жителів села Вілиця, пасовище для худоби, річка Припять, на які будуть осідати шкідливі викиди від виробництва, що негативно впливатиме на здоров'я мешканців села.

Відповідно до стаття 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» нормативне регулювання планування та забудови територій здійснюється шляхом прийняття нормативно-правових актів, правил, державних та галузевих будівельних норм, національних (державних) стандартів, кодексів усталеної практики.

Відповідно до п. 4.3 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року №290 «Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації», замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні, або внесення змін до неї, є при розробленні детального плану території виконавчий орган ради.

Приписами пункту 4.2 Державних будівельних норм України «Склад та зміст детального плану території ДБН Б. 1.1-14:2012, зокрема, визначено, що детальний план розробляється на структурно-планувальні елементи населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, на основі генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів.

Таким чином при прийнятті оспорюваного позивачем рішення Шацька селищна рада діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права, свободи чи інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин оспорюваним рішенням не порушено. Тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі статті 12 Земельного кодексу України, статей 25, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 1, 2, 8, 19, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, складеної в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова складена в повному обсязі 10.04.2017 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова