Справа № 398/9769/13-а
Суддя: Ремезок А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/9769/13-а
провадження №: 6-а/398/5/17
УХВАЛА

"05" квітня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Ремезок А.Ю., при секретарі Василяці І.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Олександрія заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернувся до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Заяву обґрунтовано тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління ДВС перебуває виконавчий лист № 398/9769 від 02.12.2014 р., виданий Олександрійським міськрайонним судом про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії, як інваліду 3 групи відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат. Боржник є бюджетною установою і не в змозі виплатити нараховані кошти у звязку з відсутністю відповідного фінансування.

До суду державний виконавець, боржник та стягувач не зявились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, але їх неявка, згідно положень ст. 263 КАС України, не перешкоджає розгляду справи. Через канцелярію суду ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 7 липня 2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено постанову у справі №398/9769/13-а про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, яку скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року та частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії як інваліду 3 групи відповідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат та зобов'язано здійснити останньому перерахунок та виплату додаткової пенсії як інваліду 3 групи відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50 % мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Як встановлено по справі, 02.12.2014 року стягувачу було видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 14.11.2016 року було відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного вище виконавчого листа та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 10 робочих днів.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до с.3 ст.33 цього Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За ст.263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: у виняткових випадках; за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 129-1 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як встановлено по справі, відповідачем на виконання рішення суду було проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, однак кошти не були виплачені на користь позивача за відсутності відповідного бюджетного асигнування.

Але вказані обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних коштів із державного бюджету.

Зміна на підставі статті 263 КАС України способу виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зміна способу виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати не є законною.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 11.11.2014 року у справі № 21-394а14.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 263 КАС України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4