Справа № 146/1734/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/1734/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Пилипчук О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

10 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Сисак Людмили Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Пенсійний фонд України, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Пенсійний фонд України, про зобов'язання надати інформацію та документи про зміни у грошовому забезпеченні, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, для перерахунку з 01 січня 2016 року пенсіонеру МВС пенсійних виплат.

Відповідно до постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України надати до Пенсійного фонду України інформацію та документи про зміни у грошовому забезпеченні, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, для перерахунку з 1 січня 2016 року пенсіонеру МВС ОСОБА_2 пенсійних виплат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

У зв'язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських позивач звернувся з заявами до Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про проведення йому перерахунку пенсії.

Листом № 696/Г-12 від 02.11.2016 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивача про те, що від Міністерства внутрішніх справ України повідомлень про зміну розмірів грошового забезпечення не надходило, а отже підстави для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії відсутні (а. с. 6).

Листом від 10.11.2016 № 22/6-Г-1680 Міністерство внутрішніх справ України повідомило позивача про те, що для прирівнювання колишніх посад Міністерства внутрішніх справ до існуючих посад працівників Національної поліції України та здійснення перерахунку пенсій пенсіонерам із числа колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які отримують пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", достатніх законних підстав немає. Крім того, нормативний документ щодо відповідності посад колишніх військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (міліції) посадам в Національній поліції України опрацьовується.

Не погодившись з отриманими відповідями, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача виникло право на перерахунок пенсії як пенсіонеру органів внутрішніх справ України у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року, отже порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання до Пенсійного фонду України інформації про зміни у грошовому утриманні осіб, пенсія яким призначена відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов'язання надіслати інформацію про зміни у грошовому забезпеченні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог та виходить також з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у ред. Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно з п. 1 "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, підставою для проведення перерахунку пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що Кабінет Міністрів України не приймав рішення про зміну розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ є необґрунтованими, оскільки збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача виникло право на перерахунок пенсії як пенсіонеру органів внутрішніх справ України, у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988.

Крім того, оцінивши доводи апеляційної скарги про те, що Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII набув чинності після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, а тому не має зворотної дії в часі та не застосовується до спірних правовідносин, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 встановлено розміри грошового забезпечення поліцейських, які є більшими від грошового забезпеченням колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Водночас, Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII є нормативно - правовим актом, що став підставою для застосування в цілях перерахунку пенсії позивачу грошового забезпечення, виходячи із встановленим розмірів грошового забезпечення для поліцейських.

Разом з тим, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 2 Порядку № 45 визначено, що на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Так, колегія суддів зазначає, що положеннями Порядку № 45 та Порядку № 3-1 встановлено послідовність дій для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", однак такий порядок проведення перерахунку пенсій МВС України не дотримано, та, як наслідок, порушено право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки відповідач зобов'язаний був направити відповідне повідомлення Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям, у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII, отже належним способом захисту порушеного права позивача є визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання його надіслати інформацію про зміни у грошовому утриманні військовослужбовців до Пенсійного фонду України.

Дослідивши пояснення Міністерства внутрішніх справ України, які надійшли до Вінницького апеляційного адміністративного суду 21 березня 2017 року, про виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, шляхом повідомлення Пенсійного Фонду України про наявність підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії особам із числа колишніх працівників міліції, зокрема і щодо позивача, а отже відсутності порушення прав ОСОБА_2 Міністерством внутрішніх справ України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у справах "Pine Valley Developments Ltd. and Others v. Ireland" та "Fedorenko v. Ukraine" констатував, що право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймі "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", у контексті ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини це поняття охоплює як "існуюче майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має, принаймі, законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності".

Таким чином, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей, оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому особа мала всі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Так, колегія суддів зазначає, що станом на час виникнення спірних правовідносин, Міністерство внутрішніх справ України не виконало вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 здійснено з порушенням строків, встановлених Порядком № 45, тобто несвоєчасно, що призвело до порушення прав позивача, зокрема, реалізації права ОСОБА_2 на перерахунок пенсії, позовні вимоги про визнання бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України протиправною підлягають задоволенню.

Крім того, під час судового засідання представник апелянта оголосив зміст листів № 9493/02-23 від 28.03.2017 та № 958/06-36/02 від 31.03.2017 та просив взяти їх до уваги при вирішенні апеляційної скарги.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що судове рішення є наслідком правовідносин, що вже склались між стронами станом на час звернення з адміністративним позовом до суду, а тому суд вирішує спір з урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин під час апеляційного розгляду справи доводи апеляційної скарги Пенсійного Фонду України не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 квітня 2017 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.