Справа № 814/2810/16
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

29 березня 2017 року Справа № 814/2810/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., за участю секретаря судового засідання: Западнюк К.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомПриватного підприємства «Южноукраїнський комбінат харчування», вул. Миру, 11, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001
до відповідачаЮжноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Енергобудівників, 5, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000
провизнання протипртавним та скасування рішення від 07.12.2016р. № 000012/14/09-14/36230520,
в с т а н о в и в:

Позивач, Приватне підприємство «Южноукраїнський комбінат харчування» (далі ПП «ЮКХ»), звернулось до суду з позовною заявою про скасування податкового повідомлення-рішення Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі відповідач, Южноукраїнська ОДПІ) від 07.12.2016 року № 000012/14/09-14/36230520.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 07.12.2016 року № 000012/14/09-14/36230520 є незаконним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю.

Відповідач проти позову заперечував, в письмових запереченнях зазначив, що висновки акту перевірки відповідають вимогам чинного законодавства та є обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є законним та скасуванню не підлягає.

В судове засідання представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

В період з 28.10.2016 року по 10.11.2016 року спеціалістами Южноукраїнської ОДПІ була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за періоди: серпень 2015 року - грудень 2015 року, січень 2016 року - червень травень 2016 року по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Кардіан торг» () за період серпень - листопад 2015 року, ТОВ «Олаф-Опт» () за період грудень 2015 року та січень - травень 2016 року та контрагентами-покупцями.

За результатами перевірки оформлено акт від 17.11.2016 року № 14/14-09-14-01/36230520 (далі акт перевірки), висновками якого встановлено, що позивачем порушено п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результати чого занижено податок на додану вартість за період квітень 2014 року, червень 2014 року, серпень грудень 2015 року, квітень 2016 року у сумі 487149,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем оформлено та направлено ПП «ЮКХ» податкове повідомлення-рішення від 07.12.2016 року № 000012/14-09-14/36230520, яким позивачу збільшену суму грошового забовязання з податку на додану вартість на 487149,00 грн. та застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 243574,50 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення по справі, судом взято до уваги наступне.

ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» відповідно до КВЕД-2010 займається постачанням готових страв, наданням послуг мобільного харчування, роздрібною торгівлею харчовими продуктами, напоями, оптовою торгівлею фруктами й овочами, виробництвом мясних продуктів. Основним споживачем послуг їдалень, буфетів, кафе є Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Епергоатом».

В 2015 році позивач уклав договори поставки з ТОВ «Кардіан торг» (від 02.02.2015 року № 15/02) та ТОВ «Олаф-Опт» (від 02.12.2015 року № 10/04).

Відповідно до умов зазначених договорів, постачальники зобовязуються систематично постачати товари народного споживання. При цьому, номенклатура, кількість та ціна товару визначається при кожній поставці на підставі підписаної сторонами специфікації або поданої покупцем та узгодженої постачальником заявки і вказується в накладній.

Виходячи з виробничої необхідності підприємство формує заявку товарів, які їй необхідні для здійснення безперебійного процесу приготування страв. Сформована заявка узгоджується з постачальником через засоби телефонного звязку за 2 дні до моменту поставки.

Поставка товару здійснювалась власним автотранспортом ПП «ЮКХ».

В кожному випадку придбання товарів постачальником виписувались податкові та видаткові накладні. Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладні.

Оплата товарів здійснювалась в готівковій та безготівковій формі. В бухгалтерському обліку операції з придбання товарів, отриманих від ТОВ «Кардіан торг» та ТОВ «Олаф-Опт» відображено по рахунку № 631 «Розрахунки з постачальниками».

Висновки відповідача про нереальність господарських відносин позивача з ТОВ «Кардіан Торг» та ТОВ «Олаф-Опт» ґрунтуються на отриманої від органів ДФС інформації про те, що у даних контрагентів позивача відсутні трудові та матеріальні ресурси, виробнича база, складські приміщення, на підприємствах відсутній рух активів, зобовязань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської діяльності, також, що підприємства-контрагенти не мали в період, що перевірявся, задекларованих потужностей операторів ринку.

ТОВ «Кардіан Торг» та ТОВ «Олаф-Опт» не мали в періоді, що перевірявся, задекларованих потужностей в Державному реєстрі потужностей операторів ринку Миколаївської області та в Реєстрі потужностей (об'єктів) та їх операторів, що здійснюють

діяльність з виробництва та/або обігу харчових продуктів, так як наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України № 39 «Про затвердження Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам» прийнято лише 10.02.2016 року та зареєстроване 12.03.2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тобто, чинним законодавством України відповідальність юридичної особи за зобовязаннями іншої особи, у т.ч. за податковими зобовязаннями, не передбачена.

Крім того, Податковий кодекс України, а також інші законодавчі акти України не передбачають обовязків або прав одного платника податків вимагати від іншого субєкта господарювання інформації чи підтвердження фактів належного подання ними звітності, сплати податків до бюджету, або контролювати показники податкової звітності по ПДВ, або сплату ПДВ іншими платниками податків.

Зазначена позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.09р. в пункті 71 зазначив, що платник податку не повинен нести відповідальності за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню. На думку суду, такі вимоги стали б надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.06р. українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 02.06.2011 р. вих. № 11/13-11 роз'яснив, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Згідно пунктом 198.3 статті 198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями норм, встановлених податковим законодавством.

Згідно із положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У звязку з цим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області від 07.12.2016 року № 000012/14-09-14/36230520.

3. Присудити Приватному підприємству «Южноукраїнський комбінат харчування» () судовий збір в сумі 10960,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 1458 від 16.12.2016 року, за рахунок бюджетних асигнувань Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.

Постанова оформлена у відповідності до ст. 163 КАС України

та підписана суддею 04 квітня 2017 року.