Справа № 320/7418/16-а
Суддя: Дараган Л. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.04.2017
Справа № 320/7418/16-а
Провадження № 2-а/320/19/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря: Данчук К.В.
за участю представників: позивача Марциха Я.О., відповідача Матвєєнко Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства Оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В адміністративному позові зазначено, що 11 квітня 2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. В зв`язку із цим позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно ст.ст. 16 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням інвалідності. Однак, відповідач повернув направлені позивачем документи на доопрацювання, оскільки були відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 та ст.ст. 16 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до ст.ст. 16 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, в розмірі 206700 гривень.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та пояснила, що вимоги позивача безпідставні та не обґрунтовані. Також зазначила, що позивачу не було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, а лише було повернуто подані ним документи для доопрацювання, в зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності, а також про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, чинній на час встановлення інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ч. 6, ч. 8, ч. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, чинній на час встановлення інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі розпорядник бюджетних коштів).
Відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Як встановлено судом, згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв від 10 квітня 2015 року № 1321, множинне вогнепальне осколкове поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку (1980 рік) у старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 , 1949 року народження, наслідком яких є лінійні шкіряні рубці на лівій брові, на правій щоці, на задній поверхні шиї, два рубці на лівій кисті та рубець на правій кисті довжиною від 0,5 см до 3,0 см. Наслідками ЗЧМТ-контузії головного мозку є захворювання: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь-3, ризик-3. Атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертензивне серце, СН І ст., після травматична та дициркуляторна енцефалопатія ІІ ст.,прогресуючий перебіг, з вирадженим церебростенічним синдромом, вести було-координаторними розладами, емоційно-вольовою нестійкістю, мне стичним зниженням, вегето-судинною дисфункцією. Післятравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними порушеннями, розсіяною пірамідною симптоматикою, стійким цефалічним синдромом, центральною вестибулярною дисфункцією ІІІ ст.. Атеросклероз артерій нижніх кінцівок з ішемією ІІ ст.» і захворювання: «Хронічний гастрит, хронічний гепато-холецистит, хронічний панкреатит, цукровий діабет, тип 2» поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно довідки, виданої Мелітопольським об`єднаним міським військовим комісаріатом від 04 квітня 2016 року, ОСОБА_1 проходив військову службу на території Афганістану в період з 27 квітня 1980 року по 23 травня 1980 року. На території Афганістану в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року велись бойові дії.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0548353 та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ № 0548353, ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи; огляд інваліда первинний; дата огляду 11 квітня 2016 року; причина інвалідності поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; інвалідність встановлена безстроково.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 12 квітня 2016 року, позивач є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.
Судом було встановлено, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із відповідною заявою та надав копії документів, необхідних для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби.
Згідно витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 10 червня 2016 року № 46, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, в тому числі й ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата звільнення 12 лютого 1987 року, дата встановлення інвалідності 11 квітня 2016 року), оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 липня 2016 року, позивача було повідомлено про те, що подані ним документи для призначення одноразової грошової допомоги були повернуті для доопрацювання.
Разом із цим, аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що відповідач, отримавши заяву позивача, був зобов`язаний прийняти рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги і це рішення може бути предметом оскарження у суді.
Однак, відповідач відповідне рішення не прийняв та вийшов за межі своїх повноважень, повернувши позивачеві документи на доопрацювання. Тобто, вбачається, що в даному випадку відповідачем по відношенню до позивача було допущено бездіяльність по не розгляду по суті поданої ним заяви та документів для призначення одноразового грошової допомоги.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач, посилаючись на протиправність дій відповідача, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності та стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності.
Проте, як було встановлено судом в ході судового розгляду, подані позивачем документи Департаментом фінансів Міністерства оборони України не розглядались та питання щодо фактичного призначення одноразової грошової допомоги по суті не вирішувалось, оскільки було прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання.
Тому в цьому питанні суд звертає увагу на ті обставини, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень зокрема з боку органів державної влади, при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав фізичної особи та породжує контроль за правомірністю прийняття суб`єктом владних повноважень рішення або вчинення певних дій.
Разом із цим, судовий орган не може брати на себе обов`язок по захисту прав особи на майбутнє або вирішенню в односторонньому порядку питань, які відносяться до повноважень органів державної влади та які ними не вирішувались.
Отже, з огляду на не вирішення Департаментом фінансів Міністерства оборони України у визначеному законодавством порядку питання про можливість призначення позивачу одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача відповідної одноразової грошової допомоги є передчасними.
Крім того, як було встановлено в ході судового розгляду, в межах спірних правовідносин відповідачем було порушено право позивача на належний розгляд його заяви та документів про призначення одноразової грошової допомоги, що в свою свідчить про необхідність зобов`язання відповідача вчинити такі дії.
Таким чином, оскільки відповідач діяв не у спосіб, передбачений законом, суд, враховуючи приписи ч. 2 ст. 11 КАС України, вважає достатнім засобом захисту прав позивача визнання протиправними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, а також зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, визнання протиправними дії відповідача щодо повернення на доопрацювання заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, і зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення, а в іншій частині позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, ст.ст. 11, 69, 71, 86, 159, 161 163 КАС України,
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Міністерства Оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення.
В іншій частині позову відмовити.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: