Справа № 813/3976/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року № 876/1878/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ НП у Львівській області, в якому просив визнати протиправними і скасувати результати атестування позивача у формі рішення (висновку) Атестаційної комісії №913 ГУ НП у Львівській області від 20.10.2016 року, якими позивача визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано результати атестування ОСОБА_1 у формі рішення (висновку) Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20.10.2016 року, якими його визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції.

З цією постановою суду першої інстанції від 19.12.2016 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що в органах Національної поліції здійснювалося атестування поліцейських, зокрема в зв'язку з тим, що при прийнятті на службу до поліції колишніх міліціонерів не було проведено їх атестування. В даному випадку позивач добровільно зареєструвався для проходження атестації, а тому процедура атестування ОСОБА_1 розпочалася за достатніх для того підстав і апелянт діяв у межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Щодо результатів атестування позивача, то таке рішення було прийняте атестаційною комісію в межах її невід'ємних дискреційних повноважень і було мотивоване неналежним рівнем знань поліцейського, а також іншими обставинами, які повно викладені в матеріалах атестування та які були з'ясовані комісією з необхідною достовірністю.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 19.12.2016 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 07.11.2015 року проходив службу в Національній поліції України в званні старшого лейтенанта поліції на посаді старшого оперуповноваженого Залізничного відділу поліції ГУ поліції у Львівській області. На вказану посаду ОСОБА_1 призначено наказом ГУ НП у Львівській області від 07.11.2015 року № 45о/с відповідно, до п.п. 9, 12 розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію» (а.с. 21).

Відповідно до наказу ГУ НП у Львівській області від 11.02.2016 року № 283 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області», з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року №1465, наказано, зокрема, провести атестування поліцейських ГУ НП у Львівській області, а керівникам відділів поліції, структурних і підпорядкованих підрозділів ГУ НП у Львівській області: 1) скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; 2) підготувати атестаційні листи на таких поліцейських; 3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 4) довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення засідань атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності (а.с. 53-54).

22.09.2016 р. позивач подав заяву про добровільну згоду на опитування (тестування) із використанням поліграфу та заяву про згоду на обробку персональних даних за результатами участі у тестуванні із використанням поліграфа (а.с. 16, 17).

На підставі зазначеного наказу №283 було, зокрема, проведено атестування старшого оперуповноваженого Залізничного відділу поліції ГУ поліції у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, що підтверджує відповідний атестаційний лист (а.с. 10).

З атестаційного листа видно, що за висновком прямого керівника ОСОБА_1 він займаній посаді відповідає.

Відповідно до рішення атестаційної комісії № 13 ГУ НП у Львівській області, оформленого протоколом ОП № 15.00038020.0091199 від 20.10.2016 р., позивач займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Згідно вказаного протоколу причиною невідповідності є підтвердження інформації по поліграфу та погані теоретичні знання (а.с. 13, 79).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.57 ЗУ від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію», атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Згідно з ч.2 цієї ж статті закону, атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Указаному кореспондують і норми п.п. 1,3 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року №1465 (далі Інструкція), які містять аналогічні положення.

Так, виходячи з норм Інструкції, атестування поліцейського повинно провадитися на підставі глибокого і всебічного вивчення особи поліцейського.

Згідно приписів п.3 розділу ІV Інструкції, в процесі атестування, для досягнення його мети на підставі встановлених принципів, на поліцейських складаються атестаційні листи, такі листи складають безпосередні керівники, за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців.

Пункт 8 розділу ІV Інструкції передбачає, що в атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

З атестаційного листа позивача видно, що безпосереднім начальником йому надана позивача характеристика. Зокрема, начальник Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області 14.09.2016 року вніс до розділу І атестаційного листа відомості про те, що ОСОБА_1 за час служби зарекомендував себе з позитивної сторони, як професійний, грамотний, дисциплінований та виконавчий працівник, добре знає нормативні документи поліції і правильно використовує їх в своїй діяльності, постійно працює над підвищенням професійного рівня, вивчає передовий досвід, проявляє ініціативу в роботі, вимогливий, чітко орієнтується в складній оперативній обстановці, добре володіє вогнепальною зброєю, фізично розвинутий, наведено відомості про розкриття ОСОБА_1 злочинів, тощо. Також у атестаційному листі вказано про відсутність дисциплінарних стягнень за час роботи в Національній поліції.

Відповідно до з п.9 розділу ІV Інструкції, прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

В розділі ІІ атестаційного листа прямим начальником ОСОБА_1 14.09.2016 року зроблено висновок про те, що позивач займаній посаді відповідає.

Відповідно до п.10 розділу ІV Інструкції, в процесі атестування поліцейського, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного п.15 цього розділу. Результати професійного тесту та тестування на загальні здібності та навички фіксуються у відомості про результати тестування і засвідчуються підписом поліцейського. Максимальна кількість балів, яку може набрати поліцейський за результатами проходження двох тестувань, 120, які враховуються рівними частинами (50 % тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 50 % тестування на загальні здібності та навички).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за результатами тестування, відомості про що занесено до розділу ІІІ атестаційного листа, ОСОБА_1 набрав наступну кількість балів: 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, 26 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійним тестом). Отже, такі відомості прямо свідчать про набрання позивачем за результатами тестування кількості балів, яка рівна та більша мінімального прохідного значення, котрі визначені відповідною Інструкцією.

Пунктом 12 Інструкції передбачено, що за рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Як видно з матеріалів справи, відповідну співбесіду з атестаційною комісією проходив і позивач.

З протоколу ОП№15.00036120.0091199 видно, що під час співбесіди 22.09.2016 року, ОСОБА_1 був скерований комісією на тестування з використанням поліграфа, про що відомості було внесено до відповідного протоколу та складено заяву про згоду на тестування, завдання на проведення тестування.

У подальшому атестаційною комісією була проведена з позивачем повторна співбесіда, що засвідчується протоколом від 20.10.2016 року ОП№15.00038020.0091199. За результатами такої співбесіди та з урахуванням всіх досліджених комісією документів і відомостей щодо позивача, атестаційною комісією прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді та подальше звільнення. При цьому в частині мотивації свого рішення атестаційною комісією зазначено, що воно прийнято в зв'язку з підтвердженням інформації по поліграфу та низьким рівнем теоретичних знань.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що незважаючи на те, що результати тестування позивача на поліграфі були покладені в основу рішення атестаційної комісії, жодні докази стосовно такого тестування та його результатів суду надані не були, а відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого приписами ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в таких справах, не довів належним чином ті обставини, які пов'язані з тестуванням позивача на поліграфі та його результатами.

Щодо поліграфної перевірки ОСОБА_1, то єдиним нормативним документом, що регламентує основні напрямки, принципи та умови використання поліграфів та який може бути застосований у даних правовідносинах, є Інструкція щодо застосування комп'ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, затверджена наказом МВС України від 28.07.2004 року №842.

Відповідно до п.п. 1.3-1.7 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів, сучасний поліграф є різновидом психофізіологічної апаратури і представляє собою комплексну багатоканальну комп'ютерну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред'явлення за спеціальною методикою певних психологічних стимулів.

Аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, дає змогу отримувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Використання поліграфа здійснюється шляхом проведення за спеціальною методикою опитування людини з одночасною реєстрацією змін її психофізіологічних реакцій у відповідь на психологічні стимули, що задаються у вигляді варіантів відповідей, предметів, схем, фото та ін. У процесі такого інтерв'ю використовуються поліграфні пристрої, що не завдають шкоди здоров'ю, життю людини, навколишньому середовищу та мають відповідні сертифікати.

Опитування проводиться у формі скринінгової перевірки кандидатів на службу (навчання), а також службових перевірок персоналу з метою підвищення ефективності діяльності органів і підрозділів, психологічної надійності, зміцнення дисципліни і законності, запобігання негативним явищам серед особового складу органів внутрішніх справ України.

Реакції людини, інша інформація, що реєструється і фіксується у процесі тематичного інтерв'ю, аналізується спеціалістом поліграфа, який на підставі отриманих результатів формулює висновки, що мають вірогідний, орієнтувальний характер та слугують психологічним обґрунтуванням для: формулювання пропозицій щодо необхідності та конкретних напрямків подальшої роботи з кандидатами на службу (навчання) та працівниками органів та підрозділів внутрішніх справ; оцінки достовірності (недостовірності) результатів психодіагностичних обстежень та розслідування надзвичайних подій серед особового складу.

Згідно п.1.8 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів, до роботи з поліграфом та проведення психофізіологічного інтерв'ю допускаються фахівці, які пройшли спеціальну підготовку та мають відповідний допуск (сертифікат, посвідчення) МВС України.

Відповідно до п.10.5 цієї ж Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів, спеціаліст поліграфа застосовує лише ті знання, якими він володіє відповідно до своєї кваліфікації та повноважень.

Орієнтувальна інформація, що отримується в результаті скринінгової перевірки, є підставою зробити додаткову перевірку наданих відомостей про кандидата, здійснити службову перевірку щодо працівників органів внутрішніх справ України (п.7.2 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів).

Таким чином, висновки за результатами проходження поліграфа формуються відповідним спеціалістом, при цьому, вони мають вірогідний та орієнтувальний характер і можуть бути в подальшому об'єктивно підтверджені або ж спростовані лише в ході належної перевірки. Отже, отримавши яку-небудь орієнтовну інформацію внаслідок тестування на поліграфі слід провести відповідне службове розслідування або зробити додаткову перевірку отриманої інформації з метою встановлення дійсності виявлених відомостей.

Всупереч наведеному, у даному випадку, відсутні будь-які докази проведення службової перевірки чи додаткової перевірки за наслідком отримання інформації в ході тестування ОСОБА_1 на поліграфі.

Як видно зі змісту листа ГУ НП у Львівській області від 12.12.2016 року №Г-54/Аз/05/13/20-2016, стосовно ОСОБА_1 не проводилися жодні розслідування, отже не перевірялася у встановленому порядку інформація з поліграфа. Таким чином, відомості, отримані стосовно позивача в результаті скринінгової перевірки на поліграфі, які за своєю суттю є орієнтувальними та вірогідними й такими, що потребують подальшої належної перевірки, не були перевірені в установленому порядку, що свідчить про недостатню обґрунтованість їх використання як належної підстави для певних висновків. Слід зазначити, що суду не надано жодних інших доказів на підтвердження правомірності такого тестування, як от про сертифікацію поліграфа, який використовувався при тестуванні позивача, відомостей про кваліфікацію фахівця, який проводив тестування ОСОБА_1, інформацію про наявність у такої особи необхідного допуску (сертифіката, посвідчення) для роботи з поліграфом.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження викладеним у протоколі від 20.10.2016 року ОП№15.00038020.0091199 даним щодо поганих теоретичних знань позивача, позаяк такий висновок не відповідає результатам тестування позивача за загальним і професійним тестом, а також іншим зібраним матеріалам справи, зокрема й тим, що використовувалися комісією.

Пунктом 15 розділу IV Інструкції передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до п.16 розділу IV Інструкції, таке рішення повинно прийматися з обов'язковим урахуванням визначених критеріїв, а саме, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб. Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Таким чином, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З протоколів ОП№15.00036120.0091199 від 22.09.2016 року, ОП№15.00038020.0091199 від 20.10.2016 року видно, що при проведенні атестування ОСОБА_1 атестаційною комісією було досліджені такі зібрані щодо нього документи: атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ «Про очищення влади» та інформація з відкритих джерел. У протоколі зазначено, що членами комісії під час співбесіди ставились питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній Поліції та інше.

З перелічених вище документів не випливає, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності. Зокрема, до позивача заборони передбачені ст.ст.2-3 Закону України «Про очищення влади» не застосовуються, непогашених дисциплінарних стягнень на момент проведення атестування не має, з негативної сторони позивач не характеризується, за результатами тестування позивач набрав достатню кількості балів (вище мінімального прохідного).

Слід зауважити, що визначення терміну «службова невідповідність» ЗУ «Про Національну поліцію» не містить. Разом із тим, виходячи з вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, практики Верховного суду України (висновок Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014 року у справі №21-13а14), можна дійти висновку, що особами, що не відповідають займаним посадам, є не тільки працівники в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, але й особи, які порушують установлені чинним законодавством порядок і правила несення служби. До таких осіб можна віднести й осіб, які зловживали своїми правами, порушували встановлені чинним законодавством обов'язки по виконанню служби.

Отже, у конкретних справах мають значення фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. Й саме по собі рішення атестаційної комісії не може бути єдиним доказом виявлення невідповідності працівника займаній посаді чи виконуваній роботі, а її висновки щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Як видно з матеріалів справи, в даному випадку рішення атестаційної комісії №13 ГУ НП у Львівській області від 20.10.2016 року про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції, не ґрунтується на вимогах п.2 розділу 1, п.3 розділу 3, п.п. 13.15.16 розділу 6 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465. Вказане рішення було прийняте атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, та які були обов'язковими для врахування.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржене позивачем рішення не відповідає критеріям обґрунтованості, встановленим п.3 ч.3 ст.2 КАС України, а отже підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскаржене рішення атестаційної комісії щодо невідповідності позивача займаній посаді та його звільнення, виходячи з норм Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, в обов'язковому порядку реалізується шляхом видачі відповідного наказу. У той же час, станом на день розгляду справи ОСОБА_1 на виконання рішення (висновку) атестаційної комісії №13 ГУ НП у Львівській області від 20.10.2016 року з органів Національної поліції не звільнений, оскільки перебуває на лікуванні. При цьому, незважаючи на обставину не реалізації такого рішення атестаційної комісії, воно само по собі також впливає на права атестованого поліцейського, а тому може бути предметом оскарження до суду, й за наявності достатніх для цього підстав підлягає визнанню протиправним і скасуванню, що відповідає наведеній вище меті адміністративного судочинства.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду від 19.12.2016 року винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 10.04.2017 року.