Справа № 815/1014/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1014/17

04 квітня 2017 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глуханчука О.В.,
секретар судового засідання Мураховська А.І.
за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)
представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)
розглянувши у відкритому судовому засіданні cправу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28 грудня 2016 року №534, визнання протиправними дій,
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в період з 19 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року та з 03 січня 2017 року по 10 січня 2017 року Роздільнянською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області проводилась документальна планова перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3. У період з 19 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року перевірка проводилась на підставі наказу Роздільнянської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 06 грудня 2016 року №481. Наказом Роздільнянської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 28 грудня 2016 року №534 строк проведення перевірки було продовжено на 5 робочих днів з 03 січня 2017 року по 10 січня 2017 року. За результатами проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_3 посадовими особами ОДПІ складено акт від 17 січня 2017 року.
Однак позивач вважає, що відповідачем прийнято наказ від 28 грудня 2016 року №534 про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки, проведено у строк з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року перевірку та складено акт від 17.01.2017 року протиправно, з порушенням приписів Податкового кодексу України в редакції від 01 січня 2017 року. Так, позивач зазначає про набрання з 01 січня 2017 року чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким з 01 січня 2017 року функція контрольно-перевірочної роботи закріплена виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів, а державні податкові інспекції здійснюють функції сервісного обслуговування платників податків.
Таким чином, посилаючись на те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв з перевищенням, наданих йому повноважень, чим порушив права та законні інтереси платника податків ФОП ОСОБА_3, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що проведення та продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 здійснені Роздільнянською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області відповідно до приписів ст. 75, ст. 77, ст. 88 Податкового кодексу України, у редакції, яка була чинною на момент видання наказів про призначення перевірки від 06 грудня 2016 року №481 та від 28 грудня 2016 року №534 про продовження строку проведення перевірки.
Отже, на переконання відповідача, оскаржений наказ прийнято відповідно до норм чинного податкового законодавства, оформлено належним чином та вручено позивачу, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.
Планову перевірку ФОП ОСОБА_3 призначено на підставі ст.ст. 20, 77 Податкового кодексу України та відповідно до затвердженого плана-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на ІV квартал 2016 року.
Копію наказу на перевірку ОСОБА_3 отримала під розписку 06 грудня 2016 року.
19 грудня 2016 року на підставі направлень на перевірку №290/15-24-13-02, №291/15-24-13-02 від 19 грудня 2016 року посадовими особами Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області розпочато проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.
28 грудня 2016 року начальником Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області видано наказ № 534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1». Термін проведення перевірки продовжено на 5 робочих днів з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року (а.с. 14).
Таким чином, у період з 19 грудня 2016 року по 10 січня 2017 року відповідно до наказів Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 06 грудня 2016 року №481 та від 28 грудня 2016 року №534, плана-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІV квартал 2016 року, проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року.
Разом із тим, позивач оскаржує наказ Роздільнянської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 28 грудня 2016 року № 534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1», а також проведення Роздільнянською ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року та складання Акту перевірки від 17 січня 2017 року №12/15-24-13-02/НОМЕР_1, оскільки з 01 січня 2017 року організацію та проведення документальних і фактичних перевірок, у тому числі видання наказів про проведення, оформлення направлень, складання актів, податкових повідомлень-рішень, може бути здійснено лише контролюючими органами обласного рівня, у даному випадку Головним управлінням ДФС в Одеській області, а ДПІ втратили такі функції. Отже, позивач вважає, що після 01 січня 2017 року Роздільнянська ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області не мала законних повноважень на призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а також складання акту перевірки.
У свою чергу відповідач вважає оскаржений наказ від 28 грудня 2016 року № 534 про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки правомірним, оскільки на дату його винесення Роздільнянська ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області діяла відповідно до норм чинного податкового законодавства.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (у редакції від 20.11.2016 року, чинній на момент прийняття спірного наказу від 28 грудня 2016 року № 534) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (у редакції від 20.11.2016 року) визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (у редакції від 20.11.2016 року), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).
Відповідно до приписів п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Згідно положень п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, тривалість документальної планової перевірки не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України у редакції від 20.11.2016 року, Роздільнянська ОДПІ управління ДФС в Одеській області мала повноваження на призначення, проведення та продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3.
Однак, перевіривши повноваження Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 у період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року на підставі наказу від 28 грудня 2016 року № 534 про продовження строку проведення перевірки, суд зазначає наступне.
01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи.
Статтю 19-1 Податкового кодексу України, в редакції Закону України № 1797-VIII, викладено, в наступній редакції: контролюючі органи виконують, зокрема такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
Пунктом 8 розділу I Закону України № 1797-VIII, Податковий кодекс України доповнено статтею 19-3, яка визначає функції державних податкових інспекцій. Так, згідно вказаної статті, державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, обєктів оподаткування та обєктів, повязаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.
Тобто, функцію контрольно-перевірочної роботи за приписами пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України в редакції від 01 січня 2017 року закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.
Отже, з 01.01.2017 року організацію та проведення документальних і фактичних перевірок може бути здійснено (в т.ч. видано наказ про проведення, оформлено направлення (посвідчення), складено акт (довідку) та податкові повідомлення-рішення, вимоги (рішення) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за їх результатами) лише контролюючими органами обласного та центрального рівнів.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача повноважень на продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки на період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року, проведення у цей період контрольно-перевірочної роботи та складання акту перевірки від 17 січня 2017 року №12/15-24-13-02/НОМЕР_1, у звязку з набранням чинності Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким виключені повноваження державних податкових інспекцій щодо контрольно-перевірочної роботи.
Так, з 01 січня 2017 року видання наказу про продовження терміну проведення документальної планової перевірки, організація проведення перевірки (залучення посадових осіб ОДПІ до проведення перевірки, відповідно до розділу 1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 року № 22) та складання акту перевірки належить до повноважень Головного управління ДФС в Одеській області.
За таких обставин, розглянувши даний спір, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак оскаржений наказ від 28 грудня 2016 року № 534 визнається протиправним та підлягає скасуванню, а дії Роздільнянської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року та складання Акту перевірки від 17.01.2017 року №12/15-24-13-02/НОМЕР_1 неправомірними.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 94 КАС України, здійснює розподіл судових витрат на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, суд
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28 грудня 2016 року №534, визнання протиправними дій, - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати Наказ Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 28 грудня 2016 року №534 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1»;
Визнати протиправними дії Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 30.04.2013 року по 31.12.2015 року, у період з 03.01.2017 року по 10.01.2017 року та складання Акту перевірки від 17.01.2017 року №12/15-24-13-02/НОМЕР_1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Роздільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) витрати на оплату судового збору у розмірі 3200, 00 грн. (три тисячі двісті гривень).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано судом 10 квітня 2017 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.