Справа № 279/5503/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волкова Н.Я.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА
іменем України

"12" квітня 2017 р. Справа № 279/5503/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кузьменко Л.В.
суддів: Іваненко Т.В.
Франовської К.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "30" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що звернувся до відповідача з заявою про встановлення статусу та видачі посвідчення інваліда війни, подавши документи, які підтверджують факт отримання захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, та отримав відмову відповідача, яку вважає протиправною, оскільки є всі підстави для встановлення йому статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.
Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2017 року в задоволені позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі позивач, зокрема зазначає, що відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №901089 встановлено третю групу інвалідності, причина якої захворювання пов`язане із захистом Батьківщини. Вказує на те, що даний факт є доказом того, що травму він отримав під час проходження служби в зоні АТО.
Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає до задоволення, враховуючи таке.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки інвалідність позивача не пов`язана з пораненням, контузією або каліцтвом, одержаним під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення, тому відмова відповідача в наданні позивачеві статусу інваліда війни є правомірною.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до п.11 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551 - до інвалідів війни належать інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.
Надання статусу інваліда війни, зазначеним вище особам, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.2 Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 08.09.2015 (в редакції станом на час звернення позивача з позовом до суду) статус інваліда війни надається, зокрема військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до закону військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення; працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення її проведення безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення; особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до закону військових формувань та правоохоронних органів.
Таким чином, пункт 11 ч.2 ст.7 Закону №3551 та п.2 Порядку не передбачає такої причини інвалідності як "захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини".
Разом з тим, колегія суддів враховує, що позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 14 березня 2015 року №410, яку позивач надавав ЦВЛК.
Крім того, в Протоколі № 4169 від 28.09.2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв"язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця зазначено про захворювання позивача, яке визначено, як "ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ" (а. с.8).
Тобто, вищезазначені фактичні дані підтверджують наявність обставин щодо того, що позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.
Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №901089 позивачеві було встановлено третю групу інвалідності, причина якої захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини.
Позивач звертався з заявою до відповідача, в якій просив надати йому статус інваліда війни в зв`язку з тим, що він під час захисту Батьківщини отримав захворювання, яке в подальшому призвело до інвалідності, та видати відповідне посвідчення, посилаючись на положення ст.7,ч.2,п.11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Як вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 10.11.2016 року № 4745/19.0, позивачу відмовлено у встановленні статусу інваліда війни та посвідчення інваліда війни в зв`язку з необхідністю надання доказів на підтвердження того, що він став "…інвалідом внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення…"
Колегія суддів не погоджується з таким рішенням відповідача.
Так, відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551 до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
До інвалідів війни належать також інваліди з числа:
військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;
Отже, частина 1 та пункт 1 частини 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачають надання статусу інваліда війни особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини. Законодавець не передбачив такої підстави у п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону, проте колегія суддів вважає, що права позивача мають бути захищені.
Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка є загальною щодо визначення осіб, які належать до інвалідів війни, та п. 1 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону, колегія суддів у даному випадку вважає за необхідне захистити права позивача шляхом застосування до спірних правовідносин аналогії закону, а саме: частину 1 та пункт 1 частини 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з частиною 1 ст. 7 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема верховенство права.
Частиною 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до розуміння Конституційного Суду України (рішення від 02 листопада 2004 р.) "верховенство права" вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Виходячи з Рішення Конституційного Суду України, положення ч. 1 ст. 8 КАС України слід розуміти так, що суд, керуючись зазначеним принципом, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості.
Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.
Таким чином, видачі посвідчення інваліда війни передує необхідність встановлення відповідного статусу.
Проаналізувавши наведені вище положення законодавства, що регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, дослідивши наявні у справі документи, враховуючи проведення в Україні антитерористичної операції, а також виникнення необхідності надання як основних, так і додаткових соціальних гарантій учасникам АТО та членам їх сімей, пораненим військовослужбовцям, а також сім`ям, члени яких загинули (померли) з огляду проведення АТО, підтримання їх морально - психологічного стану, поліпшення фінансово - матеріального стану зазначених категорій осіб, а також вшанування пам`яті героїв АТО, суд вважає цілком обґрунтованими доводи позивача щодо існування у нього права на отримання статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення відповідача щодо відмови у наданні позивачу статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни є протиправними, а тому необхідно зобов"язати відповідача встановити позивачу статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.
За таких обставин, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, яким визнати протиправними рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни та зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "30" січня 2017 р. скасувати.
Прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.
Зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни, встановленого зразка.
Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області вул.Кірова,8,м.Коростень,Житомирська область,11500
- ,