Справа № 661/3403/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 661/3403/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Ведяшкіна Ю.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області (далі Управління праці та соціального захисту населення) звернулося до суду першої інстанції з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі Управління державної виконавчої служби), в якому просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 07 листопада 2016 року про накладення штрафу в сумі 5100 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду у виконавчому провадженні № 49503816.

В обґрунтування позову зазначено про те, що спірна постанова про накладення штрафу суперечить вимогам чинного законодавства, так як відсутня вина позивача щодо неналежного виконання судового рішення.

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року позов задоволено.

Суд скасував спірну постанову про накладення штрафу.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Управління державної виконавчої служби подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України, у звязку із неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга не може бути задоволена, на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року по справі № 2-а-92/09/2117 зобов'язано управління праці та соціального захисту населення здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, з урахуванням виплачених сум.

На підставі даного рішення суду, Новокаховським міським судом Херсонської області 22 жовтня 2015 року видано виконавчий лист.

02 грудня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого листа. Дана постанова була направлена позивачу та отримана ним 07 грудня 2015 року.

Управлінням праці та соціального захисту населення 08 грудня 2015 року було частково виконано виконавчий лист, а саме: здійснено відповідний перерахунок та направлено особову справу для затвердження перерахунку та підготовки виплатної документації до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Сума перерахунку становить 2046,64 грн. Цього ж дня, 08 грудня 2015 року, позивачем було направлено листом №01-20/5287 до Управління державної виконавчої служби копії відповідних документів про часткове виконання рішення суду (а.с.22).

07 листопада 2016 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 за невиконання без поважних причин, у встановлений виконавцем строк, рішення суду за виконавчим листом № 2а/92/09/2117, виданого 22 жовтня 2015 року Новокаховським міським судом Херсонської області на Управління праці та соціального захисту населення накладено штраф в сумі 5100 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи спірну постанову від 07 листопада 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний штраф може бути накладений лише у випадку невиконання рішення без поважних причин. У даному випадку такою причиною є відсутність відповідного фінансового забезпечення з Державного бюджету України, що унеможливлює виконання рішення суду в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з правовою позицією суду першої інстанції щодо наявності у позивача поважної причини невиконання рішення суду в повному обсязі, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини виникли 07 листопада 2016 року (дата винесення спірної постанови), у звязку з чим повинні регулюватися новим Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404), який вступив в силу 05 жовтня 2016 року.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 75 Закону №1404 передбачає відповідальність за невиконання рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (штрафні санкції) за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Як встановлено, Управлінням праці та соціального захисту населення частково виконано рішення суду, однак виплата вказаної допомоги в подальшому буде проведена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

За таких обставин, часткове невиконання судового рішення Управлінням праці та соціального захисту населення з незалежних від останнього причин (через відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету) є поважною причиною в розумінні статті 75 Закону № 1404, а відтак прийняття державним виконавцем спірних постанов про накладення штрафу є неправомірним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 березня 2015 року № 21-66а15, від 09 червня 2015 року № 21-658а15, від 02 грудня 2015 року у справах № 750/8609/14, № 750/3639/14 та №750/7743/14, яка, відповідно до абз.2 ст.244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів погоджується з доводом апелянта про те, що, суд перевіряючи правомірність винесеної постанови, помилково керувався Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який на момент виникнення спірних правовідносин втратив чинність. Однак, при цьому зазначає, що таке помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки ті норми, які підлягають застосуванню в даній справі не зазнали змін та викладені в новому Законі № 1404 в аналогічній редакції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка, то підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про скасування постанови про накладення штрафу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова