Справа № 752/2263/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 квітня 2017 року м. Київ К/800/10456/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову про визнання протиправними дії відповідача в частині не застосування державного стандарту "мінімальна пенсія за віком" в наданій довідці Московської районної державної адміністрації м. Києва від 05 червня 2000 року № 542 та привести довідку первинного нарахування компенсацій за шкоду, завдану здоров'ю, до вимог статті 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Судами встановлено, що згідно з довідкою від 05 червня 2000 року № 542 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Московській районній державній адміністрації м. Києва та отримує пенсію як інвалід 2 групи, ліквідатор аварії на ЧАЕС категорії 1. У довідці також зазначено, що розрахунок пенсії проведено із розрахунку 8,2 годинного робочого дня (тривалість робочого дня встановлено рішенням комісії по трудових спорах). Сума призначеної пенсії з 05 червня 2000 року становить 396,54 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року у справі № 752/4906/15-ц в порядку окремого провадження встановлено факт, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва від 05 червня 2000 року № 542 не містить в собі державний соціальний стандарт (критерій), що не відповідає вимогам статті 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", що не дає заявнику можливості контролю за виконанням вимог статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції станом на час первинного нарахування компенсації за шкоду, завдану здоров'ю.

Судові рішення мотивовані тим, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26 липня 1996 року № 836 визначено, що виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і ґрунтуються на мінімальному розмірі пенсії за віком, необхідно провадити виходячи із суми 1500 тис. карбованців.

Таким чином, правове регулювання відносин щодо нарахування пенсії, яке діяло на час видачі довідки від 05 червня 2000 року № 542, допускало можливість визначення розміру пенсії позивача виходячи не із розміру мінімальної пенсії за віком, а розрахункової величини у розмірі 1500 тис. карбованців.

Разом з тим, перевірка правомірності дій щодо розрахунку 05 червня 2000 року розміру пенсії ОСОБА_1 не є предметом даного спору, адже даний адміністративний позов не містить вимог про визнання протиправними дій та рішень щодо призначення йому пенсії та обчислення її розміру. У межах даної справи позивач фактично оскаржує лише дії щодо зазначення у довідці від 05 червня 2000 року № 542 розміру пенсії без застосування державного стандарту "мінімальна пенсія за віком" та не заперечує, що розмір його пенсії, який він фактично отримував з 05 червня 2000 року відповідає розміру, зазначеному у цій довідці.

Отже, довідка від 05 червня 2000 року № 542 за своїм змістом є документом інформаційного характеру та містить у собі відомості про розмір призначеної пенсії, однак вона не є документом, на підставі якого безпосередньо розраховано, нараховано та призначено пенсію ОСОБА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що просить визначити кількість державних стандартів первинно нарахованих пенсій суб'єктами владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак