Справа № 814/1553/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 р. Справа № 814/1553/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Завод Океан (далі-позивач, ТОВ) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-відповідач, податкова) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.06.2016 року № про збільшення суми грошового зобовязання за податком на прибуток в сумі 380 308, штрафу 95077, всього 475 385 грн;

та 1 про збільшення зобовязання з податку на додану вартість в сумі 1134602 грн, штрафу 567301, всього 1 701 903 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкова інспекція зробила безпідставні висновки про нереальність здійснення господарських операцій позивачем з контрагентами у перевіряємий період, а відтак і податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі таких висновків, є протиправними.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної Фіскальної служби у Миколаївській області №, 1 від 10.06.2016 року.

В апеляційній скарзі, Головне управління ДФС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 17 листопада 2016 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що реальність господарських операцій позивача з його контагентами за перевіряємий період повністю підтверджена первинними документами.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 28.03.2016 року по 11.05.2016 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Завод Океан з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 09.09.2013 р. по 31.12.2015 р., валютного та іншого законодавства за період з 09.09.2013 р. по 31.12.2015 р., за результатами якої складено акт перевірки №14/14-29-14-01/38842020 від 18.05.2016 року.

23 травня 2016 року ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» одержало акт №14/14-29-14-01//38842020 від 18.05.2016р. «Про результати документальної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ОКЕАН» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 09.09.2013 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 09.09.2013 по 31.12.2015» (далі-Акт).

За висновком Акту, виявлені наступні порушення:

пп134.1.1, п.138.1, п.138.2, пп139.1.9 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 380 308грн., в т.ч. по періодам: за 2014р. на суму 380 308грн.;

п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 ПК України, в результаті чого завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (-) за 2015р., та об'єкт оподаткування всього в сумі 6 575 485грн.;

п.185.1 , п. 186.2, п.187.1, п.198.1, п.198.3, п.198.6, п.201.10, п.200.1, п.200.2 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 134 602грн., в т.ч. по періодах:

- за січень 2014р.-2437грн.,

за липень 2014р.-123901грн.,

за серпень 2014р.-223857грн.,

за вересень 2014р.-400грн.,

за жовтень 2014р.-224952грн.,

за листопад 2014р.-243049грн.,

за грудень 2014р.-75699грн.,

за квітень 2015р.-7270грн.,

за травень 2015р.- 49148грн.,

за червень 2015р.-23472грн.,

за липень 2015р.-50000грн.,

за серпень 2015р.-49500грн.,

за вересень 2015р.-23667грн.,

за жовтень 2015р.-37250грн.

ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» необгрунтовано віднесено до складу податкового

кредиту суму ПДВ двічі включені податкові накладні (ПП Морське агентство «Флот-

Сервіс за липень 2015, ПРАТ «Фарлеп-Інфвест» за вересень 2014, ТОВ «Промпостачальник 2010» за жовтень 2010р. та невірно визначені податкові зобов'язання по ПП "ОСОБА_2Б.", ПП "Таран і К", ОСОБА_3, фізичною особою Шевченко,

ТОВ «ЕКОЛІН», ТОВ «ТРЕП ТРАНСКО».

пп.257.3.4 ПК України, не надано до Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській

області податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання води за 4-й

квартал 2015р.;

пп.257.3.4 ПК України не надано до Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській

області податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування

корисних копалин за 4-й квартал 2015р.;

п.243.1 ПК України, в результаті чого занижено суму екологічного податку в

періоді, що перевірявся, на загальну суму 103,36грн. в т.ч. 4-й квартал 2015р. - 103,36грн.

За результатами перевірки податковою прийнято податкові повідомлення рішення від 10.06.2016 року № про збільшення суми грошового зобовязання за податком на прибуток в сумі 380 308, штрафу 95077, всього 475 385 грн; № про збільшення зобовязання з податку на додану вартість в сумі 1 134 602 грн, штрафу 567301, всього 1 701 903 грн.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції та за наявності всіх реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною і обовязковою ознакою господарської операції є реальна зміна майнового стану платника податків, що також відповідає і кореспондує з нормами ПК.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно пунктом 198.3 статті 198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, що не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно вимог пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України).

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді позивач мав господарські правовідносини з ТОВ ПРОМЗАЛІЗПОСТАЧ, ТОВ ПАЛАДІУМ-М, ТОВ ППС-СОЮЗ та ПАТ МСЗ ОКЕАН.

Під час перевірки також встановлено порушення п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, ТОВ «Завод Океан» завищено витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування по податку на прибуток в розмірі 1 678 842 грн. , обчислені з вартості послуг оренди рухомого та нерухомого майна від ПАТ «МСЗ» Океан» що включені до витрат підприємства за грудень 2014 без підтверджуючих первинних документів.

На підтвердження відображених на рахунках бухгалтерського обліку операцій за грудень 2014 року ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» надано: акти наданих послуг з оренди, датовані 15.01.15р. Таким чином, акти наданих послуг оренди рухомого та нерухомого майна за грудень 2014 року були фактично складені та підписані 15 січня 2015 року, тобто на кінець звітного 2014 року зазначені акти були на ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» відсутні, а отже: не могли бути проведені та списані на фінансовий результат по бухгалтерському обліку підприємства станом на 31.12.2014 року;

Щодо господарських операцій з ТОВ «Промзалізпостач».

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки та до матеріалів адміністративної справи не надано договір про купівлю ТМЦ. Також підприємством не надано Журналу реєстрації довіреностей, який ведеться відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 №99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за №293/1318, в якому було б зафіксовано про видачу довіреності матеріально-відповідальній особі ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» на отримання ТМЦ від ТОВ «ПРОМЗАЛІЗПОСТАЧ», не надано Журналу реєстрації в'їзду/виїзду автотранспорту на територію підприємства в якому було б зафіксовано про в'їзд на територію ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» автотранспорту вказаного в ТТН.

Згідно ТТН, які були надані під час перевірки перевезення ТМЦ здійснювалось автомобілем Газель з номерними знаками АН88150С, але відповідно бази даних МВС зазначеного автомобіля не існує. Щодо автомобіля з номерними знаками ВВ 8324СК то відповідно бази даних МВС власником автомобіля являється ОСОБА_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 кв.З.

Крім того, підприємством не надано сертифікати походження ТМЦ, виписані ТОВ «ПРОМЗАЛІЗПОСТАЧ» на адресу ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН», інші документи, які свідчать про походження ТМЦ та їх якісні характеристики.

Підприємством не надано документи складського зберігання ТМЦ, які зазначаються в видаткових накладних та первинні документи щодо використання шпалів залізничних дерев'яних просочених в господарській діяльності.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції відповідної оцінки не надав.

Щодо встановлених порушень ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» з податку на прибуток та податку на додану вартість внаслідок відображення операцій із ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М» та ТОВ «ППС-СОЮЗ», слід зазначити наступне.

Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №275 5-VI із змінами та доповненнями, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Між ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» та ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М» було укладено договір № 60 000 від 03.08.2015 року щодо ремонту покрівлі нежитлової будівлі корпусних цехів № 1 ( БКЦ-1), інв.№4, розташованої за адресою : м. Миколаїв, Заводська площа, 1/15.

З метою всебічного дослідження вказаних операцій, підприємству було вручено запит від 28.04.2016 №1424/10/14-29-14-01-12, однак запитувані документи в повному обсязі не були надані, в зв'язку з чим складено акт від 18.05.2016 №34/14-29-14-01/38842020 про ненадання до перевірки документів.

ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» зазначає про наявність всіх необхідних документів для підтвердження здійснення ремонтних робіт.

Поряд з цим, ні під час перевірки, ні разом із запереченнями до акту перевірки не надано документів про обстеження даху БКЦ-1, висновків про непридатний стан даху, погодження з Орендодавцем проведення повторних ремонтних робіт, тощо. Крім того, ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» територія за адресою площа Заводська, 1 щодо якої виконувались роботи з відновлення дорожнього покриття ТОВ "ППС - СОЮЗ" в оренду не передавалась.

Разом із запереченнями ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» надано копію акту-допуску на виконання робіт ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М» на території ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН», в якому зазначено, зокрема, про проведення інструктажу по техніці безпеки, однак інформація та підтверджуючі документи з якими саме фахівцями проводився інструктаж, відсутні.

Як зазначається в акті перевірки, згідно даних Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за IV квартал 2015 року, наданих до ДПІ за місцем обліку на ТОВ "ПАЛЛАДІУМ-М" за жовтень 2015 року рахувалось 2 основних робітника у штаті та 12 робітників за договорами ЦПХ, які звільнені 31.12.2015.

Однак, в зв'язку з відсутністю в повному обсязі документів, встановити зв'язок з ким проводився інструктаж, хто фактично здійснював ремонтні роботи, та чи є такі фахівці працівниками ТОВ «ПАЛЛАДГУМ-М» не є можливим.

Крім того, згідно даних «Архіву електронної звітності» встановлено, що у вказаному періоді ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М» формувало податковий кредит за рахунок ПДВ, обчисленого з вартості цукру білого кристалічного, цукру бурякового, лушпиння соняшника, пшениці, ячменя, вівса, кукурудзи та інших с/г культур, ламінованої ДСП та автозапчастин, а податкові зобов'язання формувало за рахунок ПДВ, обчисленого з вартості різного виду будівельних, монтажних та ремонтних робіт, маркетингових та транспортно-експедиційних послуг на адресу наступних контрагентів-покупців:

ТОВ «ПТМ-ТЕХСЕРВІС» (код 37207335) - збірно-зварювальні роботи з ремонту теплоходів;

Приватна виробничо-комерційна фірма «ЮКОН» (код 19288222) - транспортні послуги та експедирування;

ТОВ «ГЕЛЮН-ЮГ» (код 38086938) - послуги з автоперевезення;

ОСОБА_5 (код НОМЕР_1), ТОВ «ГРІН МІТ» (код 37872871) - зелень різного виду, цибуля, огірки, перець, морква, буряк тощо;

ТОВ ТОРГОВА КОМПАНІЯ «СРІБНИЙ ДОК» (код 22436637) - улаштування монолітних конструкцій підпірних стін по об'єкту будівництва;

ПП «ОКЕАНІКА» (код 34706940) - влаштування безпечних проходів під конвеєрами;

ТОВ «ФАВОРИТ-ЛЮКС» (код 35356927) - ремонт будівель та споруд;

тощо.

Тобто, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що фактична наявність працівників на ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М» не в змозі були виконати задекларовані обсяги послуг.

Крім того, ні під час перевірки, ні разом із запереченнями не надано копій ліцензій та дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М», які мають бути для можливості виконання висотних робіт - ремонту даху.

Разом із запереченнями позивачем надано копію звіту про використання ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М» матеріалів ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН», однак ніяких актів приймання-передачі матеріалів або накладних на переміщення матеріалів, виписаних на ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М», не надано.

Також, не надано додатку №1 «Протокол погодження вартості робіт», який є невід'ємною частиною Договору, укладеного з ТОВ «ПАЛЛАДІУМ-М».

Крім того, до перевірки позивачем надано договір № 04-15 від 06.04.2015 р., укладений ТОВ «ППС-СОЮЗ» з ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН», відповідно до якого ТОВ «ППС-СОЮЗ» ( підрядник) зобовязано виконати роботи з підготовки та забарвленню зовнішньої поверхні тротуарно мостових конструкцій площею 5 712 кв. м.

Разом із запереченнями ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН» надано копію акту-допуску на виконання робіт ТОВ «ППС-СОЮЗ» на території ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН», в якому зазначено, зокрема, про проведення інструктажу по техніці безпеки, однак інформація та підтверджуючі документи з якими фахівцями проводився інструктаж відсутні.

Отже, в зв'язку з відсутністю в повному обсязі документів, встановити зв'язок з ким проводився інструктаж, хто фактично здійснював ремонтні роботи, та чи є такі фахівці працівниками ТОВ «ППС-СОЮЗ» не є можливим.

Згідно даних Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 -ДФ) за II та III квартали 2015 року, наданих до ДПІ за місцем обліку на ТОВ "ППС - СОЮЗ" рахувалась наступна кількість робітників:

- за квітень 2015 року - 2 основних робітника у штаті та 3 робітника за договорами ЦПХ, 2 з яких звільнені 30.04.2015;

- за травень 2015 року - 2 основних робітника у штаті та 3 робітника за договорами ЦПХ;

- за червень 2015 року - 2 основних робітника у штаті та 3 робітника за договорами ЦПХ, які звільнені 30.06.2015;

- за липень 2015 року - 2 основних робітника у штаті, які 31.07.2015 звільнені та 2 робітника за договорами ЦПХ, які звільнені 31.07.2015.

Також, згідно даних «Архіву електронної звітності» встановлено, що у вказаному періоді ТОВ «ППС - СОЮЗ» формувало податковий кредит за рахунок ПДВ, обчисленого з вартості взуття для жінок з верхом та на підошві з ПДХ, цукру білого кристалічного, цукру бурякового, пшениці, ячменя, кукурудзи, сої та інших с/г культур, транспортних послуг, а податкові зобов'язання формувало за рахунок ПДВ, обчисленого з вартості різного виду будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних та ремонтних робіт, робіт по реконструкціям, виготовленню різного виду металоконструкцій, транспортно-експедиційних послуг, т/о обладнання, різного виду металопрокату, відбійних пристроїв, дизпалива, запчастин на адресу наступних контрагентів-покупців:

ТОВ «ОСОБА_6 Україна» (код 30965655) - транспортні послуги;

ТОВ «АСКЕТ ШИППІНГ» (код 35355771) - поточний ремонт складу-зерносховища;

ТОВ «ЮЖСПЕЦКОМПЛЕКТ» (код 34034383) - послуги з експедирування;

ТОВ «ТЕХПРОМ-БАЗИС» (код 36317061) - монтаж інженерних мереж на об'єктах;

ОСОБА_7 (код НОМЕР_2) - будівельні роботи;

ТОВ «ПТМ-ТЕХСЕРВІС» (код 37207335) - виконання робіт по ремонту портального крану;

ПП «ВИСОТНИК» (код 19299540) - реконструкція перевантажувального комплексу генеральних та навалочних вантажів;

ТОВ ТОРГОВА КОМПАНІЯ «СРІБНИЙ ДОК» (код 22436637) - улаштування монолітних конструкцій;

ПП «ОКЕАНІКА» (код 34706940) - поточні ремонтно-механічні роботи в виробничих приміщеннях;

тощо.

Тобто, фактична наявність працівників на ТОВ «ППС - СОЮЗ» не в змозі виконати задекларовані обсяги послуг.

Слід відмітити, що форми бланків первинних документів з обліку в будівництві затверджені Стандартом ДСТУ Б Д. 1.1 -1:2013 „Правила визначення вартості будівництва", введеного у дію з 01 січня 2014 року. Цим стандартом установлюються основні правила з визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об'єктів Інженерно-транспортної Інфраструктури, а також реставрації пам'яток архітектури та містобудування (далі - будівництво).

В п. 3.16 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 „Правила визначення вартості будівництва", зазначено, що Кошторис, який визначає вартість виконаних будівельних робіт за період, встановлений у договорі (щомісячно, за етап, тощо) складається за примірною формою № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та примірною формою № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати».

В Додатку Т Стандарту ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 наведено форму Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в") в якому є графи: „Замовник"; „Генпідрядник"; „Субпідрядник"; „Договір № від „ ; „Найменування будівництво та його адреса" ; "Найменування об'єкта"; „Найменування робіт і витрат"; „Одиниця виміру" ; „Поточна ціна одиниці виміру (у тому числі заробітня плата; експлуатація машин та механізмів"; інше).

При цьому, в наданих актах приймання виконаних робіт, виписаних ТОЙ «ПАЛЛАДІУМ-М» та ТОВ «ППС-СОЮЗ» на адресу ТОВ «ЗАВОД ОКЕАН», відсутні записи про залучення субпідрядників до виконання вказаних робіт.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачем по справі під час судового засідання заявлено клопотання щодо витребування первинних документів на підставі, яких Позивачем сформовано податковий кредит та подальше використання придбаних товарів (робіт, послуг) у господарській діяльності.

Позивачем вимогу суду щодо надання документів в повному обсязі не виконано у зв'язку з не наданням Позивачем первинних документів, що підтверджують використання придбаних товарів (робіт, послуг) у господарській діяльності підприємства.

До матеріалів справи надані акти приймання передачі щодо придбання у ПАТ «МСЗ «Завод Океан» послуг з постачання питної води, господарських стоків, природного газу на підставі договору про оренду нерухомого майна № 29.10.2013 № 02/11.

Однак зі змісту зазначеного договору встановлено, що предметом є передача в строкове користування нерухомого майна, але в жодному пункті договору не зазначено постачання (придбання) у ПАТ «МСЗ «Завод Океан» послуг з постачання питної води, господарських стоків, природного газу та активної електроенергії.

Також зазначені акти прийому-передачі не скріплені печаткою у ПАТ «МСЗ «Завод Океан».

Тобто, первинні документи оформлені з порушення вимог п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, відповідно до якого первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

У видаткових накладних, які були надані під час перевірки зазначено, що Позивачем отримувались активна електроенергія.

Позивачем під час судового оскарження надано повідомлення поручителя про оплату ТОВ «Завод Океан» послуг з постачання за активну електроенергію філії ПАТ «Миколаївобленерго» та договори про зарахування зустрічних однорідних вимог.

У повідомленнях поручителя, виписаних на адресу ПАТ «МСЗ «Океан» зазначається, що зобов'язання виконано згідно договору поруки № 44/19-П від 18.06.2014. Але договір під час судового оскарження не надано. Позивачем надано договір поруки від 29 грудня 2014.

Згідно умов договору, ТОВ «Завод Океан» є Поручителем , ПАТ «МСЗ «Океан» Споживач ( Боржник), а ПАТ « Миколаївобленерго) ( Кредитор).

Відповідно до предмету даного договору, Поручитель поручається перед кредитором Боржника за виконання свого обов'язку по оплаті поточного споживання електроенергії за договором, укладеним між ПАТ «МЗС «Океан» та ПАТ «Миколаївобленерго».

Відповідно до п.1.2. ст.1 постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією», із змінами та доповненнями (далі - Постанова № 28), постачальником електричної енергії - є суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії; споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору;

Для здійснення постачання активної електроенергії відповідно до постанови № 28, у орендаря - субспоживача електроенергії має бути два договори: з основним споживачем, тобто орендодавцем (щодо використання його електромереж), і з постачальником електроенергії.

Але зазначені договори у ТОВ «Завод Океан» відсутні.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про електроенергетику», діяльність з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, здійснення функцій гарантованого покупця, здійснення функцій системного оператора, здійснення функцій оператора ринку здійснюється за умови отримання відповідної ліцензії, яка видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Враховуючі зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно того, що ПАТ «МЗС Океан» не могло здійснювати постачання електричної енергії ТОВ «Завод Океан» та виписувати податкові накладні на адресу ТОВ «Завод Океан», так як ПАТ «МЗС Океан» не є постачальником енергії.

Згідно із п. 201.7. ст.201 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У даному випадку постачання товарів на адресу ТОВ «Завод Океан» не відбулося, та відсутня попередня оплата на адресу ПАТ «МЗС Океан».

У п.201.10. ст. 201 ПК України, зазначається, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Щодо постачання природного газу слід зазначити наступне.

У ст. 5 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», із змінами та доповнення, зазначається, що постачальник природного газу - суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;

споживач - юридична або фізична особа або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до ст. 16 Закону України від 10.01.2002 № 2918-ІП «Про питну воду та питне водопостачання», із змінами та доповненнями (далі - Закон № 2918-ІП), забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання.

Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів:

дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод);

ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення;

державного акта на право постійного користування або на право власності на землю;

технічного проекту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого і затвердженого в установленому порядку.

Ст. 18 Закону № 2918-Ш визначено, що господарська діяльність із централізованого водопостачання та водовідведення підлягає ліцензуванню у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 32 Закону № 2918-Ш, за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку.

Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством.

Згідно із п. 1.4 «Правил приймання стічних вод у підприємств у комунальній та відомчі системи каналізації населених пунктів України» затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02. 2002 № 37, із змінами та доповненнями, визначено, що абонент Водоканалу - юридична особа, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації; субабонент - водокористувач, який одержує воду з міської водопровідної мережі або скидає стічні води в міську каналізаційну мережу через мережі абонента за укладеною з ним угодою та за погодженням з Водоканалом.

У п.6.1 вищезазначених Правил, зазначається, що підключення нових абонентів до системи каналізації дозволяється лише за наявності проекту приєднання до мереж каналізації населеного пункту, розробленого у відповідності до чинних норм проектування та узгодженого з Водоканалом у встановленому порядку.

Приймання стічних вод Підприємств у систему каналізації здійснюється за договорами.

З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «Завод Океан» під час судового оскарження надано наступні договори на постачання вищезазначених товарів(послуг) за період з 2015 року з ТОВ «Миколаївгаз збут» від 20.07.2015 на постачання природного газу на адресу ТОВ «Завод Океан», договір від 22.05.2015 про постачання енергії підписаний між ПАТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Завод Океан», але договорів з придбання послуг з постачання товарів (послуг) у ПАТ «МСЗ» ОКЕАН» не надано.

Крім того, вищезазначені порушення встановлені за період 2014 року, тому вищезазначені договори, не підтверджують постачання послуг саме ПАТ «МСЗ» Океан».

Враховуюче вищезазначені факти та первинні документи, які містяться в матеріалах справи встановлено, колегія суддів погоджується з висновком апелянта стосовно того, що що ПАТ ««МСЗ «Океан» не могло здійснювати постачання питної води, господарських стоків, природного газу та активної електроенергії у зв'язку з відсутністю на те дозволів, ліцензій, технічних умов, відповідних договорів з Позивачем.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Згідно з ч.4 ст.П КАС України суд повинен вжити передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

За змістом пункту 3 частини першої статті 163 КАС України у мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7, мотивувальна частина кожного рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права і у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права й обов'язки сторін у спірних правовідносинах, на відповідні статті КАС України та інші норми процесуального права, керуючись якими суд встановив обставини справи, права й обов'язки сторін.

Однак оскаржуване судове рішення першої інстанції всупереч наведеним приписам не містить дані про встановлені судом обставини щодо порушення п. 198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст.201, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України підприємством, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також посилання на законодавчі приписи, з яких виходив суд задовольняючи позовні вимоги, що свідчить про необґрунтованість постанови суду від 17.11.2016р.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем доведено правомірність податкових повідомлень-рішень від 10.06.2016 року № про збільшення суми грошового зобовязання за податком на прибуток в сумі 380 308, штрафу 95077, всього 475 385 грн; та 1 про збільшення зобовязання з податку на додану вартість в сумі 1134602 грн, штрафу 567301, всього 1 701 903 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи. Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок суду спростовують і дають підстави вважати судове рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді: