Справа № 645/1216/17
Суддя: Шарко О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/1216/17
Провадження № 2-а/645/74/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - Шарка О.П., за участю секретаря судових засідань - Христенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить суд визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова від 14.03.2017 року № 142 щодо відмови у призначенні їй пенсії з розрахунку 90 % від заробітної плати державного службовця відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та № 845/33-04 від 31.01.2017 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова призначити їй та виплачувати пенсію державного службовця з 31.01.2017 року виходячи із розрахунку 90% відсотків від заробітної плати державного службовця відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та№ 845/33-04 від 31.01.2017 року та №845/33-04 від 31.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова з 16.08.2011 року та отримую пенсію по інвалідності. Починаючи з 05.01.2015 року за відповідною заявою, її переведено на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 31.01.2017 року вона звернулась з заявою до управління про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» із розрахунку 90% середнього заробітку державного службовця відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та № 845/33-04 від 31.01.2017 року. Рішенням управління ПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова № 142 від 14.03.2017 року мені було відмовлено в призначенні пенсії згідно з моєю заявою, а саме з урахуванням 90% від заробітної плати державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу». Відмову управління мотивувало тим, що згідно з ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року та п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 662 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60% відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, у зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців. Разом з тим, у пункті 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, (надалі - Закон № 3723-ХІІ) (у редакції чинній до 10.12.2015 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно з частиною п'ятою ст. 37 Закону України «Про державну службу» за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Розраховуючи на встановлене даною нормою закону право на пенсію державного службовця, починаючи з 1995 року позивач обіймала посади з яких пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу». Вона переконана в тому, що при наявності 20-річного стажу роботи ,матиме право на пенсію державного службовця та розмір її пенсії буде становити 90% від розміру місячної заробітної плати на відповідній посаді. Станом на 02.02.2017 її стаж державної служби складає 21 рік 11 місяців 00 днів. Застосування Відповідачем 60% відсотків суми заробітної плати державного службовця при розрахунку її пенсії, на думку позивача, протирічить Конституції України та тим самим погіршує моє становище.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.

18.04.2017 року відповідач УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова, через канцелярію суду, надав свої письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач вказує, що 31.01.2017 р. ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» із розрахунку 90% середнього заробітку державного службовця, відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та № 845/33-04 від 31.01.2017 року. Рішенням управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова №142 від 14.03.2017 року було відмовлено в призначенні пенсії. При прийнятті вказаного рішення Управління виходило з наступних підстав. Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року та п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 662 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60% відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, управлінням правомірно прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_2 згідно з Законом України «Про державну службу» із розрахунку 60% відсотків від заробітної плати державного службовця. Підстави для призначення пенсії ОСОБА_2 із розрахунку 90% середнього заробітку державного службовця - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова з 16.08.2011 року та отримую пенсію по інвалідності.

Починаючи з 05.01.2015 року за відповідною заявою, ОСОБА_2 переведено на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

31.01.2017 року позивач звернулась з заявою до управління про переведення з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» із розрахунку 90% середнього заробітку державного службовця відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та № 845/33-04 від 31.01.2017 року.

Рішенням управління ПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова № 142 від 14.03.2017 року мені було відмовлено в призначенні пенсії згідно з моєю заявою, а саме з урахуванням 90% від заробітної плати державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу».Відмову управління мотивувало тим, що згідно з ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року та п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 662 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60% відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі,до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України

1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ. У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Разом з тим, у пункті 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, (надалі - Закон № 3723-ХІІ) (у редакції чинній до 10.12.2015 року) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною п'ятою ст. 37 Закону України «Про державну службу» за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Розраховуючи на встановлене даною нормою закону право на пенсію державного службовця, починаючи з 1995 року позивач обіймала посади з яких пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу».

Станом на 02.02.2017 року стаж ОСОБА_2 на державній службі складає21 рік 11 місяців, тому пенсія має бути призначена у розмірі 90 відсотків.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 №581 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865" постанову Кабінету Міністрів України №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії" було доповнено пунктами 4-7. В цих пунктах було визначено порядок перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців, у разу підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються постановою Кабінету Міністрів

України від 09,03.2008 №268 "Про упорядкування: структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 06.02.2008 №34 "Про внесення змін до «деяких постанов Кабінету Міністрів України", у тому числі і до вищезазначеної постанови, з 01.02.2008 року було підвищено на 45 відсотків посадові оклади працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів.

Відповідно до пп.9 п.6 р.2 Закону України від 08.07.2011 №3668-17 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» внесено зміни до ст.37 Закону України №3723-12, а саме з 01.10.2011 пенсія державним службовцям стала призначатися у розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати. Тобто зменшено відсоток при призначенні пенсії державним службовцям з максимальних 90 на 80.

Відповідно до п.п.2 п.24 р.2 Закону України від 27.03.2014 №1166-18 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до ст.37 Закону №3723-12, а саме з 01.05.2014 пенсія державним службовцям стала призначатися у розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати.

Відповідно до rm.2 п. 11 р.1 Закону України від 28.12.2014 №76-19 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.37 Закону №3723-12, а саме з 01.01.2015 пенсія державним службовцям стала призначатися у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, а також було викладено у новій редакції текст ст.37-1, а саме "умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до пп.3 п,1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01 12.2015 підвищилися на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Але відповідно до Змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України, які затверджено цією постановою (№1013 від 09.12.2015) виключено п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", який стосується порядку перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Враховуючи вказане суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, відмовляючи ОСОБА_2 в перерахунку пенсії, діяло неправомірно, порушивши норма права, що діють в системі пенсійного забезпечення, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Разом із тим, позивач просила зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 31 січня 2017 року.

Однак, у відповідності до ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та додатковими документами 31 січня 2017 року, перерахунок має бути проведений з 01 лютого 2017 року, а отже позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду доказів щодо правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу відповідно до наданих даних довідок про доходи, як це передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України, а позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 69,71, 86, 94, 158-163, ч.1 п.2 ст.183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова від 14.03.2017 року № 142 щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії з розрахунку 90 % від заробітної плати державного службовця відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та № 845/33-04 від 31.01.2017 року;

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова призначити ОСОБА_2 та виплачувати пенсію державного службовця з 01.02.2017 року виходячи із розрахунку 90% відсотків від заробітної плати державного службовця відповідно до довідок управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 849/33-04 від 31.01.2017 року та № 845/33-04 від 31.01.2017 року та №845/33-04 від 31.01.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районий суд м. Харкова шляхом подачі скарги в десятиденний строк з моменту отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя