Справа № 341/1915/16-а,2-а/341/13/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Справа № 876/2704/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.,

розглянувши у відкритому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2017р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу соціального захисту населення Бурштинської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення одноразової щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

07.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Відділу соціального захисту населення Бурштинської міської ради, у якому просив: визнати бездіяльність відділу соціального захисту населення Бурштинської міської ради щодо нарахування йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2016 рік протиправною; зобовязати Відділ соціального захисту населення Бурштинської міської ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016р. у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат.

Позов обґрунтовував тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені законодавством, а саме: згідно зі статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач у 2016 році неправомірно виплатив йому грошову допомогу, як учаснику бойових дій, в меншому розмірі, ніж це визначено законом.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2017р., в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу соціального захисту населення Бурштинської міської ради відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, не повно зясував обставини справи.

Апелянт повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Відповідач в запереченні на апеляційну скаргу вважає оскаржувану постанову законною та просить залишити її без змін. Також відповідач просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 349070 від 26.11.2015р.(копія наявна в матеріалах справи), та має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Відділ соціального захисту населення Бурштинської міської ради виплатив ОСОБА_2 разову грошовому допомогу до 5 травня у розмірі 920,00 грн.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що дії відповідача щодо виплати апелянту щорічної допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року є правомірними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин від 28.12.2014 року №79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою КМ України від 02.03.2016 року №141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 920 гривень.

Вказані вимоги Закону України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин від 28.12.2014року за №79-VІІІ неконституційними не визнавались, відтак положення постанови КМ України від 02.03.2016 року №141 є також чинними.

При цьому слід акцентувати увагу і на тому, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.12.2011року № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відтак, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, колегія суддів констатує, що нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов'язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян, а тому при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році відповідач правомірно керувався Постановою КМ України від 02.03.2016 року №141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 160 ч.3, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2017р. по справі № 341/1915/16-а без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І. Довга

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 11.04.2017р.