Справа № 733/303/17
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/303/17
№ 2-а/733/7/17
Постанова

Іменем України

"11" квітня 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Панахно Л.В. та

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Борзнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області щодо відмови у здійсненні їй перерахунку пенсії, скасувати відповідне рішення про це та зобов`язати управління ПФУ в Ічнянському районі здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року, відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», починаючи з 01.12.2015 року без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі, на підставі довідки, виданої Андріївською сільською радою 16.01.2017 року за № 17 про заробітну плату для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, посилаючись на те, що 17 січня 2017 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському району Чернігівської області із заявою про перерахунок пенсії, але листом останнього їй у цьому безпідставно було відмовлено.

Позивач у судове засідання не з»явилася, але письмово у заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Ухвалою суду від 11 квітня 2017 року відповідача - управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області було замінене його правонаступником - Борзнянським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Чернігівської області.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з посиланням на те, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII. У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців. Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в в Борзнянському об»єднаному УПФУ з 15.06.2006 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 80 % суми заробітної плати.

17.01.2017 року вона звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду з проханням здійснити їй перерахунок пенсії відповідно до постанови КМ України № 1031 від 09.12.2015 року, однак листом УПФУ від 30.01.2017 року їй було відмовлено у перерахунку пенсії (а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення позивачеві пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не меншу 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Законом України № 432 від 16.01.2003 року Закон України «Про державну службу» доповнено статтею 37-1, відповідно до якої встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

Із 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 17.01.2017 року відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Враховуючи, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано відмовлено в проведенні такого перерахунку.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15.12.2015 року, та на яку позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, було внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 № 865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, на яку посилається позивач при вирішенні питання про задоволення його позовних вимог, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Оскільки, чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При вирішенні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У рішенні від 02.03.1999 р. N 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Також суд бере до уваги, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, тобто, не відбулося звуження обсягу вже набутих нею прав та/або позбавлення її права на соціальний захист.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 70, 71, 159-163, 167 ч. 2 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Борзнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов»язання вчинити певні дії відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик