Справа № 802/180/17-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/180/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача - ОСОБА_2, представник на підставі довіреності

представника відповідача - ОСОБА_3, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малінад" до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Малінад" звернулось з позовом до Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції щодо одностороннього розірвання Договору про визнання електронних документів №01 від 04.05.2016 року, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю Малінад (вул. Леніна, 37, с. Селище, Літинський район, Вінницька область, ); зобовязано Калинівську об`єднану державну податкову інспекцію виконувати взяті на себе обовязки згідно умов Договору про визнання електронних документів №01 від 04.05.2016 року, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю Малінад (вул. Леніна, 37, с. Селище, Літинський район, Вінницька область, ).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги апелянт вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію Серії А01 № 108951 ТОВ "Малінад" 01.03.2011 року зареєстровано Літинською РДА Вінницької області як юридична особа за адресою: 22307, Вінницька область, Літинський район, с. Селище, вул. Леніна, 37, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 1 000781.

04.05.2016 року між Хмільницькою ОДПІ ГУ ДФС (Літинське відділення) та ТОВ "Малінад" укладено договір № 01 про визнання електронних документів.

Згідно розділу 1 вказаного Договору, його предметом є визнання податкових документів, поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Розділом 6 даного Договору визначено строки його дії та підстави його розірвання.

Згідно пункту 1 розділу 6 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.

Пунктом 3 розділу 6 Договору встановлено, що Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів

В той же час, пунктом 4 розділу 6 Договору передбачено, що орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Таким чином, згідно умов Договору № 01 від 04.05.2016 року про визнання електронних документів, право на розірвання договору в односторонньому порядку виникає в органу ДФС у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих та/або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Згідно відповіді Літинського відділення Калинівської ОДПІ від 04.01.2017 року № 3/10/12-211, направленої на адресу директора ТОВ "Малінад", останньому повідомлено, що відповідно до п. 6.7 договору про визнання електронних документів, Договір про визнання електронних документів, укладений з ТОВ "Малінад", розірвано 21.12.2016 року.

Відтак, Договір № 01 від 04.05.2016 року про визнання еклектронних документів розірвано органом ДФС в односторонньому порядку в зв`язку з відсутністю позивача за зареєстрованим місцезнаходженням, що підтверджується наданими ними додатковими документами (актами про встановлення місцезнаходження платника податків та довідкою про вихід за місцезнаходженням платника податків). Посилання у відповіді на пункт 6.7 є технічною помилкою, в дійсності договір розірвано в односторонньому порядку відповідно до пункту 6.4 Договору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від № 01 від 04.05.2016 року з підстав відсутності ТОВ "Малінад" за місцезнаходженням, є протиправними. Відтак суд першої інстанції, також дійшов висновку про необхідність зобов'язання Калинівської ОДПІ виконувати взяті на себе обовязки згідно умов Договору про визнання електронних документів № 01 від 04.05.2016 року, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю Малінад.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України) платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відтак, пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Водночас, п. 42.4 ст. 42 ПК України визначено, що з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 №851 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №851).

Відповідно до статті 1 Закону №851 суб'єктами електронного документообігу відповідно до Закону №851 є автор, підписувач, адресат та посередник, які набувають передбачених законом або договором прав і обов'язків у процесі електронного документообігу.

Статтею 14 Закону №851 встановлено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Пунктом 9 підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України визначено, що тимчасово, до розробки та впровадження в дію автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронної звітності" відповідно до пункту 49.17 статті 49 цього Кодексу, діє Порядок з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року N 233 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за N 320/15011.

Таким чином, спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису є Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (надалі-Інструкція №233).

Пунктом 1 розділу 2 названої Інструкції №233 закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ (засіб криптографічного захисту інформації), керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до пункту 5 розділу III Інструкції №233 з метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків, зокрема: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів, безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Так, Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п.6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Таким чином, вступаючи в договірні правовідносини, відповідач діяв з метою реалізації владних управлінських функцій щодо виконання покладених на нього Податковим кодексом України обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Однією із ознак, що дозволяє відрізнити адміністративний договір від цивільно-правового, є мета його укладання. Оскільки сфера функціонування адміністративного договору - це відповідна система державного управління на будь-якому ієрархічному рівні, то метою адміністративних договорів є реалізація функцій держави, а більш конкретно - реалізація повноважень того чи іншого органу. У свою чергу мета цивільно-правових договорів - це задоволення потреб суб'єктів цивільно-правових відносин, отримання прибутку та відповідних (майнових чи немайнових) матеріальних благ - об'єктів цивільного обороту.

Мета укладення договору про визнання електронних документів позбавлена ознак, що притаманні меті цивільно-правових угод. Натомість, зазначений договір про визнання електронних документів було укладено податковим органом для виконання покладених на нього повноважень у сфері адміністрування податків, зборів та інших обов'язкових платежів. Вступаючи у договірні правовідносини, що є предметом розгляду даної адміністративної справи, відповідач не мав за мету набуття майнового блага, а сторони не були вільні у визначенні умов договору.

За цим договором на відповідача покладено обов'язок забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку, що у свою чергу, звільняє платника податків від обов'язку подання таких документів у паперовому вигляді.

Отже, відповідач, шляхом укладання договору про визнання електронних документів, реалізував у формі адміністративного договору повноваження на здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, а тому такий договір є адміністративним договором.

В той же час, не зважаючи на те, що адміністративні договори, базуються переважно на адміністративно-правових нормах, такі договори мають комплексний характер та регулюються нормами декількох галузей права, зокрема, на них поширюються загальні норми зобов'язального права, що врегульовані Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, притаманних владно-управлінським функціям.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, договір про визнання електронних документів може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до пункту 4 розділу 6 договору про визнання електронних документів, укладеного між позивачем та відповідачем, передбачено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Таким чином, з аналізу вищенаведених правових норм та умов договору про визнання електронних документів вбачається, що підставами для розірвання договору про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку є 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих та 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем було в односторонньому порядку розірвано договір про визнання електронних документів у зв'язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до п. 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2003 р. № 755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Частиною 1 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, довідка про встановлення (не встановлення) місцезнаходження платника податків не є остаточним за своїм статусом документом, що може підтверджувати відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням, позаяк дана обставина ще має бути перевірена державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зміна місця реєстрації платника має підтверджуватись відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на момент укладання Договору № 01 про визнання електронних документів від 04.05.2016 року місцем реєстрації ТОВ "Малінад" зазначено: вул. Леніна, 37, с. Селище, Літинський район, Вінницька область

Відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.01.2017 року, місцезнаходженням ТОВ "Малінад" є адреса: 22307, Вінницька область, Літинський район, с. Селище, вул. Леніна, 37.

Вказані обставини свідчать, що з моменту укладання договору до 27.01.2017 року місце реєстрації ТОВ "Малінад", відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, залишалось незмінним.

Водночас, така довідка про вихід за місцезнаходженням платника податків не може розглядатись як підстава, визначена договором про визнання електронних документів, для його одностороннього розірвання. До того ж з наданих податковим органом доказів не виявлено законодавчо встановлених обставин, які стали підставами для встановлення місцезнаходження платника податків.

Відтак, висновок відповідача про зміну місцезнаходження позивача є передчасним та таким, що суперечить законодавчо встановленій процедурі підтвердження відомостей про юридичну особу, зокрема, про її місцезнаходження, а отже у відсутність підтвердження юридичного факту про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Отже, лише наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням є належним доказом на підтвердження відповідних обставин, в тому числі щодо зміни юридичною особою свого місцезнаходження без повідомлення податкового органу та внесення відповідних змін до ЄДР.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що висновки податкового органу щодо відсутності позивача за адресою місцезнаходження та зміни позивачем місцезнаходження є безпідставними, а отже у відповідача були відсутні підстави для розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку у зв'язку зі зміною місцезнаходження позивача, оскільки таких обставин не існувало.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені в ході розгляду обставини щодо відсутності у відповідача підстав для розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 01 від 04.05.2016 року, є підставою для задоволення позовної вимоги про зобов'язання Калинівської ОДПІ виконувати взяті на себе обовязки згідно умов Договору про визнання електронних документів № 01 від 04.05.2016 року, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю Малінад

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 квітня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5