Справа № 211/2537/16-а
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2537/16-а
Провадження № 2-а/211/7/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
10 квітня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі представника позивача Галіченка А.П., представника відповідача Міністерства оборони України Вологжаніної О.Д. , у відсутність представника відповідача Дніпропетровського обласного військового комісаріату , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України про визнання незаконними дій та зобов`язати вчинити певні дії,

встановив:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, який було уточнено позивачем останній раз 19.12.2016 року, в якому позивач просив визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо неприйняття заяви та документів доданих до неї про призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності , зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат надіслати заяву позивача з документами доданими до неї на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо призначення та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності Ш групи. А також зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву позивача про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності Ш групи.

Свої вимоги позивач аргументував тим, що він ОСОБА_1 старший лейтенант запасу Збройних Сил України, проходив військову службу в складі діючої 40-ї армії Збройних силах СРСР в період бойових дій з 21.04.1986 по 11.11.1987 в Афганістані, на посадах рядового складу. 15.09.1986 року під час бойових дій від осколків снаряда отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, тулубу, правої руки, лівої ноги, контузію головного мозку, наслідком яких стали шкіряні рубці в зазначених анатомічних частинах тіла, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 419-ж від 11.03.2015 року, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи. Де вказано висновок експерта: «Поранення, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися військові дії. Підстава протокол № 884 від 16.03.2015 року.

У зв`язку з наявністю перелічених поранень Дніпропетровської обласною МСЕК № 5 йому з 05.06.2015 встановлено третю групу інвалідності. Причини інвалідності поранення , контузія пов`язані з участю в бойових діях в період військової служби. Довідка серія 10 ААГ № 035117, акт огляду МСЕК № 694.

14 грудня 2015 року він звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із інвалідністю ІІІ групи. Листом від 13.01.2016 року йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю, тому що після демобілізації з лав Збройних Сил СРСР він працював в органах МВС України та в Державній фіскальній службі України та вийшов на пенсію 01.10.2009 року як працівник службовець податкової поліції. Позивач вважає, що такою відмовою його право на отримання грошової допомоги порушено, так як він після демобілізації закінчив вищий навчальний заклад та перебував на військовому обліку в якості військовозобов`язаного відповідно до наказу Міністра оборони України № 160 в Дзержинсько - Довгинцівському об`єднаному районному військовому комісаріаті. Міністерство оборони України в питаннях соціального захисту військовослужбовців всіх формувань колишнього СРСР прирівнюється до військовослужбовців Збройних Сил України. За таких обставин саме на Міністерство оборони України як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовозобов`язаних, згідно ЗУ № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року ст.. 16. Оскільки позивач надав всі необхідні документи та заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги Дніпропетровському обласному військкомату , то відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності , затверджений постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року Дніпропетровський обласний військкомат мав надіслати заяву позивача з документами на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а там спеціально створена комісія мала розглянути пакет документів та передати Міністру оборони України, для прийняття рішення про виплату грошової допомоги позивачеві, а Дніпропетровський обласний військкомат з незрозумілих причин не виконав вимоги закону та самостійно відмовив позивачеві у виплаті грошової допомоги не маючи на те правових підстав. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Позивач та представник позивача Галіченко А.П. 23 02 2017 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавали пояснення відповідно позовних вимог, надалі надали суду заяви про закінчення розгляду справи за їх відсутності.

Представник відповідача Дніпропетровського обласного військового комісаріату Слободянюк Р.О. до суду не з`явився надав заперечення, заперечував проти позову, зазначивши, що Дніпропетровський обласний військовий комісаріат не має повноважень здійснювати призначення та виплату одноразової грошової допомоги, так як не має функції фінансового органу, тому є неналежним відповідачем. Таку допомогу призначає і виплачує Міністерство оборони України. Крім того відповідач стверджує, що оскільки останнім місце роботи позивача була податкова поліція, то йому необхідно звертатися з даною заявою до Державної Фіскальної служби України. Тому порушень з боку Дніпропетровського обласного військового комісаріату не має. Також зазначає, що у позивача не вистачало довідки , яка б свідчила про причини та обставини поранення, чи воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, чи не є наслідком вчинення особою дій в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, чи воно не навмисно заподіяне особою самому собі і т.д. , таку довідку має видати командир військової частини, а у позивача вона відсутня, тому йому відмовлено.

Представник Міністерства Оборони України 23 02 2017 року в судовому засіданні вказала, що міністерство не розглядало пакет документів позивача так як він їм не надходив, тому вимога до них передчасна, просила в цій частині позову відмовити.

Дослідивши всі матеріали справи, вислухавши сторони, вивчивши та оцінивши всі докази та доводи сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 старший лейтенант запасу Збройних Сил України, проходив військову службу в складі діючої 40-ї армії Збройних силах СРСР в період бойових дій з 21.04.1986 по 11.11.1987 в Афганістані, на посадах рядового складу.

У 1986 році під час бойових дій від осколків снаряда позивач отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, тулубу, правої руки, лівої ноги, контузію головного мозку, наслідком яких стали шкіряні рубці в зазначених анатомічних частинах тіла, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 419-ж від 11.03.2015 року, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи. Де вказано висновок експерта: «Поранення, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися військові дії. Підстава протокол № 884 від 16.03.2015 року ( л.с. 12- 13 ) .

Позивач після демобілізації в 1987 році був звільнений від військової служби, закінчив вищий навчальний заклад та перебував на військовому обліку в якості військовозобов`язаного відповідно до наказу Міністра оборони України № 160 в Дзержинсько - Довгинцівському об`єднаному районному військовому комісаріаті.

У зв`язку з наявністю перелічених поранень Дніпропетровської обласною МСЕК № 5 йому з 05.06.2015 встановлено третю групу інвалідності. Причини інвалідності поранення , контузія пов`язані з участю в бойових діях в період військової служби. Довідка серія 10 ААГ № 035117, акт огляду МСЕК № 694. ( л.с. 14 )

14 грудня 2015 року він звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із інвалідністю ІІІ групи ( а.с. 15 ) .

Листом від 13.01.2016 року йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю, тому що після демобілізації з лав Збройних Сил СРСР він працював в органах МВС України та в Державній фіскальній службі України та вийшов на пенсію 01.10.2009 року як працівник службовець податкової поліції ( л.с.ж 16 ) .

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 9 ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

В ч. 2 ст. 16-2 цього Закону зазначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 23 Закону передбачено, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до п.6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби або внаслідок захворювання, пов"язаного з виконанням ним обов"язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: … 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із п. 11 вказаного Порядку військовослужбовець, військовозобов"язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв"язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв"язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов"язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп"яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім.»я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,- копію сторінки паспорта з такою відміткою).

В п.п. 12, 13 зазначеного Порядку вказано, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Слід зазначити, що рішення щодо виплати одноразової допомоги не входить до компетенції Дніпропетровського обласного військового комісаріату, а лише Міністерство оборони України за законом має прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

Міністерство оборони України в питаннях соціального захисту військовослужбовців всіх формувань колишнього СРСР прирівнюється до військовослужбовців Збройних Сил України. За таких обставин саме на Міністерство оборони України як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовозобов`язаних, згідно ЗУ № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року ст.. 16.

Оскільки позивач надав всі необхідні документи та заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги Дніпропетровському обласному військкомату , то відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності , затверджений постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року Дніпропетровський обласний військкомат мав надіслати заяву позивача з документами на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а там спеціально створена комісія мала розглянути пакет документів та передати Міністру оборони України, для прийняття рішення про виплату грошової допомоги позивачеві.

Як наслідок, відповідач Дніпропетровський обласний військовий комісаріат не має підстав прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях відповідача Дніпропетровського обласного військового комісаріату протиправної бездіяльності.

На виконання наказу Міністра оборони України № 168 від 12.04.2007 року «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби» (далі Наказ № 168) у Міністерстві оборони України створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

У відповідності до пункту 2 Наказу № 168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що, в силу положень Наказу № 168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

За результатами розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення (позитивне або негативне).

Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом заява позивача з доданими до неї документами не була надіслана на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України, як то передбачено законодавством. Тобто, заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги не була розглянута в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Крім того суд критично відноситься до заперечень представника відповідача Дніпропетровського обласного військового комісаріату та зазначає, що відповідно листа Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 13.01.2016 року позивачеві було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю, тому що після демобілізації з лав Збройних Сил СРСР він працював в органах МВС України та в Державній фіскальній службі України та вийшов на пенсію 01.10.2009 року як працівник службовець податкової поліції , а не з причини відсутності довідки чи іншого документу по суті заяви. По суті заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із інвалідністю ІІІ групи Дніпропетровський обласний військовий комісаріат навіть не розглядав взагалі, пакет документів для відправлення до Міністерства Оборони України по заяві позивача відповідачем не готувався, що є порушення вимог ЗУ № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року , постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року, та прав позивача.

Так, заява позивача з доданими документами Комісією з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі інвалідності осіб, звільнених з військової служби не розглядалася, пропозиції не формувалися, протокол не складався і Міністру оборони України для прийняття рішення не подавався, то відсутні підстави вважати, що наявна бездіяльність Міністерства оборони України стосовно призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Таким чином, судом встановлено, що у передбаченому законодавством порядку відповідачем Міністерством оборони України не розглядався поданий уповноваженим органом висновок та з цього приводу не приймалося відповідне рішення, а тому вимоги позивача про зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву позивача про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності Ш групи, є передчасними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки заява та документи позивача навіть не надходили до Міністерства оборони України, в їх розгляді позивачеві не було відмовлено саме Міністерством оборони України. В разі надходження вони будуть розглянуті відповідно законодавства України, та буде прийнято рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186, 254, 267 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України про визнання незаконними дій та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо неприйняття заяви та документів доданих до неї про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності.

Зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат надіслати заяву ОСОБА_1 з документами доданими до неї на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України для вирішення питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко