Справа № 266/1275/17
Суддя: Д`яченко Д. О.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1275/17
Провадженя№ 2-а/266/116/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Д'яченко Д.О., за участю секретаря - Сологуб Т.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Базаря О.І., представника третьої особи Самойленко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначила, що 27 лютого 2017 року інспекторами інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя відносно неї було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП за порушення п.п. 14-1.20, 6.4.10, 6.4.25 Правил благоустрою території м. Маріуполя, на підставі якого 22 березня 2017 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської Ради було винесено постанову № 318 про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Позивач вважала постанову від 22 березня 2017 року незаконною та такою, що винесена з порушенням закону. Так щодо порушень п. 6.4.10 Правил благоустрою території м. Маріуполя, позивач вважає, що оскільки аптека не має відходів, там відповідно нічого вивозити, а у разі необхідності вона може укласти договір на вивезення ТПВ у той час коли їй це буде потрібно. Щодо порушень п. 6.4.25 Правил благоустрою території м. Маріуполя, вважає, що цей договір не несе відповідного смислового навантаження , щодо благоустрою, так як іншими нормативними актами передбачено обов'язок підприємств утримувати територію підлеглу до місця здійснення підприємницької діяльності в належному стані та за порушення цього є відповідні штрафні санкції. Щодо порушень п. 14-1.20 Правил благоустрою території м. Маріуполя вважає, що вивіска не є «елементом зовнішнього художнього оформлення». Так відповідно до п. 161 постанови КМУ від 30.11.2016 № 926 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництво лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)» вказаний «елементом зовнішнього художнього оформлення» не є художнім оформленням, а є видом закладу. Інформація щодо знижок взагалі виконана на м'якому матеріалі - банері та ця інформація та її подання є тимчасовим та не підпадає під ознаки вивісок, художніх елементів та розмішена на поверхні нерухомого майна , який є власністю. Крім того, вважає, що відповідач порушив ст. 268 КУпАП, оскільки справа про правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вона була відсутня при розгляді адміністративної справи. Крім того відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог ст. 33 КУпАП та при накладенні адміністративного стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступень вини, майновий стан, обставини що пом'якшують та обтяжують або виключають відповідальність. Просила скасувати постанову № 318 від 22.03.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив скасувати постанову № 318 від 22.03.2017 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152 КУпАП. ОСОБА_4 не є суб'єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вона працює фармацевтом в аптеці і не несе відповідальності за її діяльність.

Представник відповідача Базаря О.І., що діє на підставі довіреності, позов не визнала та суду пояснила, що вимоги ОСОБА_4 є незаконними та необґрунтованими. Маріупольська міська рада відповідно до чинного законодавства своїм рішенням від 21 січня 2011 року № 6/8-616 затвердила Правила благоустрою території міста Маріуполя, які на даний час діють зі змінами та доповненнями. 27 лютого 2017 року спеціалістами інспекції з благоустрою міста Маріуполя було складено протоколи №000315, № 000313, № 000314 у відношенні ОСОБА_4 за порушення ст.152 КУпАП та п.п. 14-1.20, 6.4.10, 6.4.25 Правил благоустрою території м. Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 21 січня 2011 року №6/8-616 зі змінами та доповненнями, що виявилось в не укладанні з Центральною районною адміністрацією Маріупольської міської ради договору на утримання в належному стані об'єкту благоустрою території прилеглої до «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, також не укладання договіра зі спеціалізованим підприємством (офіційним виконавцем послуг) на вивезення твердих побутових відходів на 2017 рік, та наявність елементів зовнішнього художнього оформлення вивіска «ІНФОРМАЦІЯ_1» розміром приблизно 3 м2, 4 м2 на фасаді на фасаді споруди по АДРЕСА_1 встановлена без затверджених паспортів. Згідно з протоколами від 27 лютого 2017 року №000315, № 000313, № 000314 порушник відмовилась від дачі пояснень, про що в протоколі є запис. Крім того ОСОБА_4 відмовилась отримувати копію протоколу. Відповідно до постанови ОСОБА_4 була визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та на неї накладений адміністративний штраф у вигляді 850 гривень. Адміністративна комісія виконкому є колегіальним органом, рішення (постанова) по справі приймається більшістю голосів членів комісії. На засідання комісії ОСОБА_4 не з'явилася, але про час і місце слухання справи була повідомлена заздалегідь.

Представник третьої особи - інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя Самойленко Н.М. позов не визнала, пояснила, що протоколи про адміністративні порушення складені законно та ОСОБА_4 обґрунтовано притягнута до адміністративної відповідальності.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитані у судовому засіданні, підтвердили факт наявності правопорушень та складання протоколів відносно ОСОБА_4 за ст. 152 КУпАП.

Суд, вислухавши доводи сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є

захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів

при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наслідками протоколу було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_4 за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Суд вважає, що спірна постанова не відповідає вимогам п.п.6,7,8 ч.3 ст.2 КАС України, тобто прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття постанови, оскільки відповідачем були порушені вимоги ст.33 КУпАП, відповідно до яких при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Дані обставини комісією при розгляді справи не були враховані.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 року у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 року у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно із ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно наданої копії трудового договору від 02.02.2016 року ОСОБА_4 прийнята на роботу ФОП ОСОБА_8 на посаду фармацевта. (а.с.43).

З фотокопії трудового договору наданого представником відповідача не можливо отримати інформацію щодо посади ОСОБА_4 (а.с.29-30)

Таким чином, відповідачем не надано доказів, того, що ОСОБА_4 мала повноваження на укладання договорів від імені «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 та відповідно є суб'єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 17, 71 КАС України, керуючись ст. ст. 2, 8-11, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 березня 2017 року № 318 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 850 гривень за ст. 152 КУпАП на ОСОБА_4.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: Д`яченко Д. О.