Справа № 821/1957/16
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1957/16
14 год. 51 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 06.12.2016 р.,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 17 листопада 2016 року посадові особи ГУДФС у Херсонській області пред'явили вимогу щодо проведення перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 До перевірки посадові особи були недопущені, про що було складено акт про недопуск до проведення перевірки від 17 листопада 2016 року, який направлений до ГУ ДФС у Херсонській області.

У відповідь на акт недопуску ФОП ОСОБА_1 було отримано листа від 25 листопада 2016 року, а згодом податкове повідомлення-рішення від 06 грудня 2016 року за № НОМЕР_1, згідно з яким ОСОБА_1 повідомляється про застосування штрафних санкцій на загальну суму 7795,50 гривень.

Вважає вищевказане податкове повідомлення-рішення незаконними та такими, що підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням процедури проведення фактичної перевірки.

ГУ ДФС в Херсонській області є вищестоящим органом над Херсонської ОДПІ і має право призначати лише документальні перевірки за підстав, визначених п. 78.1.12 ПК України.

Таким чином організація та проведення фактичної перевірки ГУ ДФС в Херсонській області ФОП ОСОБА_1 є незаконними.

ФОП ОСОБА_1 не було допущено порушення п.2.6 гл.2 Постанови НБУ Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України № 637 від 15.12.2004 року, що виражається у незабезпеченні щоденного оприбуткування готівкових коштів за вищевказаною нормою, кожний суб'єкт господарювання має здійснювати оприбуткування готівки у час її фактичного надходження до каси. Так як, діяльність у барі провадиться приблизно з 19 години до 02 години наступної доби, оприбуткування сум, які надійшли за період роботи об'єкту здійснюються по закінченню його роботи, а відповідно у фактичний час їх надходження, як це вимагається нормою вищенаведеного положення.

Просить суд захистити порушене право ОСОБА_1, шляхом скасування податкового повідомлення-рішення від 06 грудня 2016 року за № НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Наказом Головного управління ДФС у Херсонській області від 02.11.2016 № 494 "Про проведення фактичних перевірок" визначено організувати в листопаді поточного року проведення фактичних перевірок платників податків на підставі ст.20, пп.80.2.2, 80.2.3, 80.2.5, п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України відділом фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Херсонській області. Крім того, цим наказом затверджено перелік субєктів, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у якому зазначена ФОП ОСОБА_1

Фахівцями ГУ ДФС у Херсонській області згідно із направленнями на проведення перевірки від 17.11.2016 року № 1454, № 1455 та наказу № 494 від 02.112016 року "Про проведення фактичної перевірки" було здійснено вихід за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, пров. Матросова, 1-А, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1

До початку проведення фактичної перевірки, ОСОБА_2 були пред'явлені направлення на проведення фактичної перевірки, наказ про проведення фактичної перевірки, службові посвідчення.

У зв'язку з відмовою від підпису у направленні та отримання копії наказу на проведення перевірки представником позивача фахівцями контролюючого органу складено акт від 17.11.2016 року № 322.

За результатом проведеної фактичної перевірки складено акт від 02.11.2016 № 439/21-22/РРО/НОМЕР_2, у якому зазначено про порушення позивачем п.2.6 ст.2 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого Міністерством юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі-Положення), а саме:

- не забезпечено своєчасне оприбуткування готівкових коштів в Книзі обліку розрахункових операцій, які надійшли до каси (місця розрахунків). До каси у певні дати надходили готівкові кошти у вигляді і торгівельної виручки, які були оприбутковані в КОРО на наступний день після її фактичного надходження до каси згідно фіскальних звітних чеків, тобто несвоєчасно. Загальна сума несвоєчасно оприбуткованої готівки складає 1559,10 грн.

06 грудня 2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 7795,50 гривень.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені у Податковому Кодексі України.

Згідно п.80.2. ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав визначених п.80.2.1 80.2.7 ст. 80 цього ж кодексу.

Згідно п.80.5 ст. 80 ПК України - 80.5. допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Норма п. 80.7 ст. 80 ПК України визначає, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Рішення про недопуск до перевірки працівника контролюючого органу позивачем обґрунтовано порушенням податковим органом ст.81 ПКУ, про що і позивачем, і відповідачем були складені відповідні акти.

У акті складеному працівником контролюючого органу від 17.11.2016 року № 322 зазначено "ОСОБА_2 … зазначив про відмову від допуску до перевірки". У акті складеному від імені ОСОБА_1 від 17.11.2016 р., як підстава відмови у допуску до перевірки зазначено: "не маю повноважень вирішувати питання допуску до перевірки, інші причини".

Статтею 19 ПК України передбачено, що платник податків веде справи, пов'язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах.

Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов'язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов'язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.

Представник платника податків користується правами, встановленими цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до п. 81.2, 81.3 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, вказана норма у сукупності із нормами ст. 19, 80 ПК України визначає коло осіб які можуть отримати та ознайомитися із документами, що передують проведенню перевірки.

Як встановлено в судовому засіданні, фактично направлення не були пред'явленні платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції).

ОСОБА_2 не є субєктом господарювання, що входить до переліку субєктів, які підлягають відпрацюванню шляхом за наказом № 494 від 02.112016 року "Про проведення фактичної перевірки".

У судове засідання не надано доказів того, що ОСОБА_2 є посадовою (службовою) особою платника податків, його представником, у розумінні ст.19 ПК України або особою, яка фактично проводить розрахункові операції.

Тому суд приходить до висновку, що контролюючим органом не були виконані вимоги п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України в частині предявлення направлення на перевірку.

Однак, знаючи про факт відмови у допуску до перевірки посадові особи ДФС не вчинили дій визначених п.81.2 ст. 81 ПК України, натомість склали акт перевірки не маючи на те правових підстав, так як перевірка не відбувалася.

Таким чином, податкові повідомлення рішення прийняті на підставі цього акту перевірки є незаконними у звязку з порушенням процедури проведення перевірки.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 06.12.2016 року № НОМЕР_1 ГУ ДФС у Херсонській області, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафних (фінансових) санкцій на суму 7795,50 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 квітня 2017 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 9.2.1