Справа № 802/2417/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2417/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмиришена Р.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 квітня 2017 року

м. Вінниця

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів "Промінь" Міністерства праці та соціальної політики в Україні про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів "Промінь" Міністерства праці та соціальної політики в Україні про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засіданні не зявились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується слідуюче.

Рішенням Вінницького міського суду від 25 лютого 2016 року у справі №127/26118/15-ц задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Промінь Міністерства праці та соціальної політики України та стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3 908,80 грн. без утримання податків й інших обов'язкових платежів. Зазначене рішення набрало законної сили 17.05.2016 року відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області.

31.05.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/26118/15-ц було видано виконавчий лист на імя ОСОБА_5

04.11.2016 року позивач звернулась до начальника Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання. Крім того, у своїй заяві позивач вказала, що 20.05.2016 року, вже після набрання законної сили рішенням у її справі, вона змінила прізвище і просила перерахувати суму стягнення на її картковий рахунок, відкритий на нове прізвище ОСОБА_3. На підтвердження зазначеного, остання надала Свідоцтво про зміну прізвища, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міського управління юстиції у Вінницькій області.

Однак, відповідач своїм листом №12-13/1368-5889 від 08.11.2016 року повернув позивачу документи без виконання, посилаючись на те, що заява про предявлення виконавчого документа до виконання подана ОСОБА_3, а зі змісту виконавчого документу вбачається, що стягувачем є ОСОБА_5 Таким чином, відповідач вважає, що надане Свідоцтво про зміну прізвища не дає йому право здійснити безспірне списання коштів на користь ОСОБА_3 на підставі поданого виконавчого листа. Разом з тим, відповідач вказав позивачці на необхідність звернення до суду із заявою про зміну прізвища стягувача.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як слідує з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є рішення посадової особи Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області, прийняте при виконанні рішення Вінницького міського суду від 25 лютого 2016 року у цивільній справі №127/26118/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Промінь Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення коштів.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частин 2,3 статті 3 вказаного Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державних органів щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Статтями 383 та 384 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З даного приводу Верховний Суд України в постанові від 13.01.2016 року встановив, що "за приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Отже, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня і 1 грудня 2015 року та 22.03.2016 року (№№ 21-278а15, 21-3404а15, 808/3666/15).

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби або органів казначейської служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що позивачем оскаржуються дії органів державної казначейської служби, на виконання виконавчого листа по справі, яка розглядалася за нормами Цивільного процесуального кодексу України, то саме до цього суду та за нормами ЦПК України, слід звертатися із позовними вимогами щодо оскарження рішень цих осіб, відносно виконання виконавчого листа № 127/26118/15-ц виданого 31.05.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та дійшов хибного висновку, що вказаний спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а тому ухвалене у цій справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7