Справа № 2а/2470/1659/11
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2470/1659/11

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

11 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Венгринюка С.В.,

представника відповідача: Олара В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам" до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейскої служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейскої служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі направлень від 02 червня 2011 року №025629 та від 02 червня 2011 року №025630, виданих Державною податковою інспекцією у м. Чернівці ОСОБА_4, старшим державним податковим ревізором-інспектором, інспектором податкової служби ІІ-го рангу та ОСОБА_5, головним державним податковим ревізором-інспектором, радником податкової служби ІІІ-го рангу відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у м. Чернівці, на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, пунктів 3,5,6 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку», відповідно до підпункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну документальну перевірку підприємства «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 30777,0 грн, заявленої до відшкодування на розрахунковий рахунок у банку, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевірка проводилась з 02 червня 2011 року по 15 червня 2011 року, а її результати відображені в акті №1446/23-2/35158255 від 17 червня 2011 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки підприємства «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам», , з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за березень 2011 року».

За змістом акту від 17 червня 2011 року перевіркою встановлено, що підприємством неправильно заповнено Довідку щодо сум залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року). А саме, у колонці 3 «Сума» неправильно зазначено залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 22 податкової декларації звітного податкового періоду) та у колонці 5 «Сума» неправильно зазначено значення рядка 24 декларації звітного податкового періоду, оскільки підприємством не враховані показники попередньої позапланової перевірки, оформлені актом від 21 лютого 2011 року №426/23-1/35158255.

Також, як відображено у акті від 17 червня 2011 року, перевіркою встановлено, що у колонці 4 «Сума» неправильно заповнена частина від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг до Державного бюджету України у попередніх податкових періодах та не погашена додатковими зобов'язаннями попередніх звітних періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування). А саме, за даними підприємства у рядку 2 додатка 2 до податкової декларації:

- за жовтень 2010 року зазначається сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню 14833 грн, за даними перевірки фактично оплачено в лютому 2011 року та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних періодів та не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування - 21000 грн.;

- за лютий 2011 року зазначається сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню 15944грн, за даними перевірки - 9777 грн.

У зв'язку із вказаним, як зазначено у висновку акту №1446/23-2/35158255, податковим органом за результатами перевірки встановлено порушення підприємством пункту 200.4а) статті 200 Податкового кодексу України та пункту 4.6 розділу ІІІ «Розрахунки з бюджетом за звітний період» Наказу ДПА України №41 від 25 січня 2011 року «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2011 року за №197/18935 - завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в березні 2011 року в сумі 30777,00 грн. Перевіркою зменшено значення рядка 24 податкової декларації за березень 2011 року на 1963558,00 грн.

ДПІ у м. Чернівці згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та на підставі висновків акту перевірки №1446/23-2/35158255 від 17 червня 2011 року за порушення платником податку пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 06 липня 2011 року, яким підприємству «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 30777,00 грн.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено статтею 200 Податкового кодексу України.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До декларації згідно вимог пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

В силу пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

У відповідності до абзацу 1 пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

За змістом пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На момент подання позивачем податкової декларації за лютий 2011 року діяв Наказ ДПА України від 25 січня 2011 року №41, яким затверджено Форми та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2011 р. за № 197/18935).

Згідно підпунктів 4.6.4, 4.6.5, 4.6.6 пункту 4.6 («Розділ ІІІ «Розрахунки з бюджетом за звітний період») розділу V «Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 25 січня 2011 року №41 якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), подається (Д2) (додаток 2). Платники, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість та заповнили рядок 22 декларації, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 декларації. При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації), подають (Д4) (додаток 4). Залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

При цьому пунктом 14 розділу ІІІ «Порядок оформлення податкової звітності» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість визначено, що додатками до декларації є: розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) (додаток 1); довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) (додаток 2); розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3); заява про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) (додаток 4); розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5); довідка (Д6) (додаток 6) подається платниками, які заповнюють рядки 3, та/або 4, та/або 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів; розрахунок (перерахунок) частки використання сплаченого (нарахованого) податку за придбаними (ввезеними) товарами/послугами, необоротними активами між оподатковуваними та неоподатковуваними операціями (Д7) (додаток 7); заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8) (додаток 8).

Судом встановлено, що до висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: підпункту 200.4а) статті 200 Податкового кодексу України та пункту 4.6 «Розділ ІІІ «Розрахунки з бюджетом за звітний період» Наказу ДПА України №41 від 25 січня 2011 року «Про за твердження Форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» податковий орган дійшов на підставі того, що у додатку 2 до податкових декларацій з податку на додану вартість "Довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) (додаток 2)" у графі 4 невірно заповнена частина від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг до Державного бюджету України у попередніх податкових періодах та не погашена додатковими зобов'язаннями попередніх звітних періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування).

Так, підприємством заявлено частину від'ємного значення, фактично сплачену отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг до Державного бюджету України у попередніх податкових періодах та не погашена додатковими зобов'язаннями попередніх звітних періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування):

- за жовтень 2010 року - 14 833,00 грн., а за даними перевірки - 21000,00 грн. (на 6167,00грн більше),

- за лютий 2011 року - 15944,00 грн., а за даними перевірки - 9777,00 грн. (на 6167,00 грн. менше).

Тобто, перевіркою фактично встановлено, що підприємство за жовтень 2010 року занизило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 6167,00 грн, а за лютий 2011 року завищило на 6167,00 грн. При цьому сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, складає 24610,00 грн.

Указане свідчить про те, що висновок податкового органу про завищення підприємством суми бюджетного відшкодування на 30777,00 грн., на підставі якого згодом прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідає дійсності.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Зважаючи на заниження суми бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2010 року в розмірі 6167,00 грн. та завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за лютий 2011 року на таку ж суму, враховуючи приписи підпунктів а) та б) пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України податковим органом мало бути складено податкові повідомлення-рішення щодо вказаних сум.

В зв'язку з наведеним суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 06 липня 2011 року про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 30777,00 грн. прийняте відповідачем на підставі помилкових висновків та не відповідає положенням пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, а тому є протиправним.

Відтак, таке рішення підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню.

З приводу бюджетного відшкодування, заявленого позивачем в березні 2011 року, суд, зважаючи на наведені вище положення Податкового кодексу України, та враховуючи, що під час перевірки було встановлено, що внаслідок помилки до фактичного відшкодування належить лише 24610,00 грн., приходить до висновку, що відповідач в силу пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України повинен надати органу казначейства висновок про відшкодування з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 24610,00 грн., що підтверджений даними перевірки (14833,00 грн. - за жовтень 2010 року, 9777,00 грн. - за лютий 2011 року).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено протиправність оскаржуваного рішення відповідача.

При цьому відповідач, як суб'єкт владних повноважень, який заперечував проти позову, в ході судового розгляду справи не довів правомірність оскаржуваного рішення, не надав суду доказів наявності правових підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням на суму 30777,00 грн.

Крім цього, варто зазначити, що безпідставними є посилання відповідача на результати попередньої перевірки, яка була оформлена актом від 21 лютого 2011 року №426/23-1/35158255, оскільки на той час висновки вказаного акту знаходились на адміністративному оскарженні. 07 червня 2016 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі №2а-2470/673/11 частково задоволено позовні вимоги позивача та встановлено, що в перевіряємому періоді позивачем дотримано умов для застосування пільги і щодо кількості працюючих на підприємстві інвалідів. Такі встановлені обставини додатково спростовують висновки акту перевірки від 17 червня 2011 року № 1446/23-2/35158255, на підставі яких було прийнято оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 квітня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.