Справа № 822/1870/16
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1870/16

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

11 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: Кобилюх Т.А.,

представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, у яких просили скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти послались на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та за обставин викладених в ній просила суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 23 квітня 2014 року позивач уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозиту)-"Найкращий" у євро № 001-22500-230414. За умовами договору позивач надав банку кошти в сумі 100000 євро, які розміщені на депозитному рахунку № НОМЕР_1, строк дії договору до 28 квітня 2015 року під 7,5 %.

Також позивач 27 травня 2014 року уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозиту)- "8 років разом on-line" № 169. За умовами договору позивач надав банку кошти в сумі 1165000 грн., які розміщені на депозитному рахунку № НОМЕР_2, строк дії договору до 01 червня 2015 року під 24,5 %.

23 квітня 2014 року до Депозиту № 1 та Депозиту № 2 сторонами укладені додаткові угоди, а саме: до Депозиту № 1 додаткова угода № 1 за умовами якої на індивідуальній основі було встановлено відсоткову ставку на привілейованих умовах на рівні 10,25 % річних, до Депозиту № 2 додаткову угоду № 2 за умовами якої на індивідуальній основі було встановлено відсоткову ставку на привілейованих умовах на рівні 25,5 % річних.

На підставі постанови правління НБУ № 107 від 02 березня 2015 року "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 51 від 02 березня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк".

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 року яким тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 року здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" продовжено по 02 жовтня 2015 року.

На підставі постанови правління НБУ № 664 від 02.10.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 181 від 02.10.2015 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року.

Отже, починаючи з 03.03.2015 року ПАТ "Дельта Банк" здійснює свою діяльність на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" який є спеціальним Законом в умовах роботи неплатоспроможних банків.

У зв'язку з тим, що позивач за результатами висновків Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб та Комісії з перевірки відповідності інформації, внесеної до бази даних про вкладників включений до Переліку осіб, які на індивідуальній основі отримують від ПАТ "Дельта Банк" проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, операції щодо виплат за договорами банківських вкладів було обмежено відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" № 15 від 05 жовтня 2015 року, а кредиторські вимоги позивача до ПАТ "Дельта Банк" за банківськими договорами вкладів (депозитів), якими встановлено індивідуальні умови включено до сьомої черги на їх задоволення.

Позивач, посилаючись на протиправні дії відповідача щодо віднесення кредиторських вимог до 7 черги погашення, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження укладення позивачем додаткової угоди №1 від 23.04.2014 року та додаткової угоди № 1 від 27.05.2014 року з ПАТ "Дельта Банк" саме на індивідуальних умовах, оскільки надані відповідачами докази не спростовують пояснення представника позивача і наведені ним докази в підтвердження позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012 року (стаття 1 Закону України № 4452-VI від 23.02.2012 року).

Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 8 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Згідно частини 1, пунктів 4, 8 частини 2 статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до пункту 12 частини 5 статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду має такі повноваження, а саме: у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Згідно частини 8 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, у спорах щодо виконання банком в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації своїх зобов'язань перед його вкладниками/кредиторами, норми цього Закону є спеціальними і пріоритетними відносно правових норм інших Законів України які регулюють подібні правовідносини.

Відповідно до частин 1, 6 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до пункту 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 29 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд набуває прав кредитора банку на загальну суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку (включаючи пункти 3-5 частини другої статті 27 цього Закону) на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, у тому числі на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації, та на суму наданої Фондом приймаючому або перехідному банку фінансової підтримки.

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, а саме: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно частин 2, 3 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

-визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

-відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

-складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Таким чином, суми коштів за банківськими вкладами (депозитами) вкладників, які перевищують суму коштів, яка гарантовано підлягає відшкодуванню таким вкладникам за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з дня початку процедури ліквідації банку можуть бути внесені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в реєстр акцептованих вимог кредиторів у разі заявлення відповідних вимог кредиторами банку.

Відповідно до пункту 7 частини 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку.

Згідно зі статтею 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-III від 7.12.2000 року для цілей цього Закону пов'язаними з банком особами є:

1) контролери банку;

2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку;

3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку;

4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи;

5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку;

6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб;

7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини;

8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі;

9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Угоди, що здійснюються з пов'язаними з банком особами, не можуть передбачати умови, що не є поточними ринковими умовами.

Аналіз змісту пункту 7 частини 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" дає суду підстави зробити висновок про те, що застосування пункту 7 частини 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" можливе тільки у тому випадку коли виконані вимоги статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", а саме: особа відносно якої приймається рішення про відмову у відшкодуванні виплат за банківськими договорами (депозитами) повинна бути визнана пов'язаною особою з банком. У разі якщо такого рішення немає, відповідно не має правових підстав і для відмови у відшкодуванні коштів за вкладами у банку.

Суд звертає увагу, що пункт 7 частини 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" застосовується тільки у випадках вирішення питання про відшкодування чи відмову у відшкодуванні гарантованої суми коштів за банківськими вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Жодного відношення до вирішення питання про акцептування кредиторських вимог позивача до банку та вирішення питання про черговість їх відшкодування у випадку ліквідації банку, норми статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не мають і застосування їх в такому випадку є протиправними діями відповідачів по відношенню до позивача.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди № 1 до Договору № 001-22500-230414 від 23 квітня 2014 року банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у євро та додаткової угоди № 1 до Договору № 4169 від 27 травня 2014 року банківського вкладу (депозиту) "8 років разом on-line" у гривнях, сторони домовились доповнити статтю 2 Договорів про банківські вклади (депозити) пунктом 2.10 та викласти його в наступній редакції: "Підписанням цього Договору вкладник підтверджує своє розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від банку за цим Договором, передання банку в заставу майнових прав вимоги вкладу для забезпечення зобов'язань перед банком як вкладника, так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між банком та вкладником будь-якими іншими третіми особами, а також у випадку настання інших законодавчо передбачених обставин, за наявності яких Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється відшкодування коштів за вкладом, гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не поширюватимуться на відшкодування коштів за вкладом відповідно до цього Договору".

Але у пункті 1.4 додаткової угоди № 1 від 23.04.2014 року та додаткової угоди № 1 від 27.05.2014 року, не зазначено, що саме процентна ставка на суму вкладу, що становить 10,25 процентів річних укладається на індивідуальних умовах, та в пункті 1.4 додаткової угоди № 1 від 27.05.2014 року також не зазначено, що саме процентна ставка на суму вкладу, що становить 25,5 процентів річних, укладається на індивідуальних умовах.

Крім того, в текстах додаткових угод відсутні будь-які посилання на те, що вказані додаткові угоди укладені на підставі рішення уповноважених осіб банку щодо погодження індивідуальних умов для позивача.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 квітня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Білоус О.В.