Справа № 757/52660/16-а
Суддя: Цокол Л. І.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Цокол Л.І. ,

при секретарі Кравченко Х. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4. про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №288237 від 20 жовтня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4. та просить дії посадової особи - відповідача у даній справі по притягненню до адміністративної відповідальності позивач та визнати протиправними, скасувати постанову інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4. про адміністративне правопорушення серії АР №288237 від 20 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч1 ст.122 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду адміністративного позову позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Відповідач ОСОБА_4 надав покази в якості свідка та зазначив про те, що дійсно здійснюючи патрулювання по проспекту Возз'єднання в м. Києві 20 жовтня 2016 року після 17.00год. побачив як автомобіль здійснив розворот через подвійну суцільну смугу. Після зупинки автомобіля було встановлено особу, роз'яснено його права та надано можливість забезпечити явку адвоката. При цьому враховуючи темну пору доби місце вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано виходячи з номеру найближчого будинку.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення вимог вказуючи на те, що відповідач діяв у відповідності до своїх обов'язків, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_4., представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час судового розгляду встановлено, що постановою винесеної інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_4. 20.10.2016 о 17.20 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1, здійснив розворот за адресою: м. Київ проспект Возз'єднання,8/2, при цьому перетнув дорожню суцільну подвійну горизонтальну лінію розмітки 1.3, яка поділяє транспорті потоки в протилежних напрямках, чим порушив вимоги розділу 34 правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306 та скоїв адміністративне правопорушення за яке частиною першою ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, та був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

Дана постанова суперечить встановленим під час розгляду адміністративного позову обставинам, зокрема прізвище особи, щодо якої розглядалась справи не ОСОБА_1, а ОСОБА_1. Місце вчинення адміністративного правопорушення: м. Київ проспект Возз'єднання,8/2 не відповідає дійсності, оскільки як зазначив сам відповідач місце розвороту відповідає адресі: м. Київ проспект Возз'єднання,4 . В той же час місце вчинення правопорушення зазначене в постанові не має розмітки 1.3, а має розмітку 1.9.

Як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( частина 1 статті 9 КУпАП).

Відповідно до частини п'ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 34.1 ПДР забороняється перетинати лінії 1.1 і 1.3 горизонтальної дорожньої розмітки (1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху).

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої

для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (частина перша статті 122 КУпАП).

Разом з тим, відповідно до пункту 5 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 КУпАП, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про правопорушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені частиною першою статті 122 Кодексу).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

Статтею 268 Кодексу визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи те, що викладені у постанові обставини не відповідають дійсним обставинам вона не може вважатись законною та обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8-11,158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити частково. Скасувати постанову інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4. про адміністративне правопорушення серії АР №288237 від 20 жовтня 2016 року та накладення штрафу в розмірі 255грн. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Цокол Л.І.