Справа № 754/12766/16-а
Суддя: Шевчук О. П.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/70/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Базік А.В.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації , треті особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправним та скасування Розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 506 від 30 серпня 2016 року про відмову у наданні дозволу на укладання договору купівлі - продажу ? частини квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що зазначена квартира належала на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 24 січня 2003 року.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2014 року право власності на ? частину квартири визнано за ОСОБА_2.

Відповідно Довідки форми № 3 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, його син - ОСОБА_3, ОСОБА_2 - колишня дружина позивача, ОСОБА_4 - дочка позивача та ОСОБА_2, ОСОБА_5 - син ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

У зв'язку з неприязними відносинами, що склались між особами, що проживають у квартирі, дружина позивача як його представник за дорученням в серпні 2016 року звернулась до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування з заявою про надання дозволу на відчуження належної позивачу ? частини квартири.

Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ; 506 від 30 серпня 2006 року позивачу відмовлено у надання дозволу на укладання договору купівлі - продажу ? частини квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що в ній мають право користування малолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 а між батьками немає згоди стосовно вчинення правочину - договору купівлі - продажу частини квартири.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, зазначаючи, що відмова в наданні дозволу на відчуження майна грубнується на підставах, які не містяться у ст. 177 Сімейного кодексу України, перелік яких є виключним, відповідачем не досліджено питання забезпечення дітей іншим житлом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених вище підстав, просить суд вимоги позивача задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, зазначавши, що Розпорядження винесено відповідно норм чинного законодавства, оскільки надання дозволу на продажу квартири порушувало ю права дітей, що мають право користування квартирою.

Крім того, представник відповідача зазначила, що між співвласниками квартири не встановлена порядок користування нею та не виділено частки в натурі, що унеможливлює визначення, яку саме частину квартири (які кімнати) має намір продати позивач.

Представники третіх осіб у справі - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та ОСОБА_2 проти задоволення позову також заперечували з підстав, зазначених представником відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі та третіх осіб, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 відповідно рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18.09.2014 року належить ОСОБА_1 та його колишній дружині - ОСОБА_2 в рівних долях (а.с. 7 - 11).

На час розгляду справи в ній зареєстровано шість осіб - ОСОБА_1 - позивач у справі, ОСОБА_2 - колишня дружина позивача, ОСОБА_6 - мати позивача, ОСОБА_4 - дочка позивача та ОСОБА_2, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 - син колишньої дружини позивача та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - син дружини позивача (а.с. 13).

Представник позивача - ОСОБА_7 звернулась до Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про надання дозволу на укладання договору купівлі - продажу належної ОСОБА_1 ? частини квартири, право користування якою мають діти.

Відповідно витягу з протоколу № 15 засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 серпня 2016 року, зазначене питання розглянуто комісією та у наданні дозволу відмовлено у зв'язку з тим, що між батьками дітей немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна, право користування яким мають діти (а.с. 24).

У зв'язку з таким рішенням комісії Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.08.2016 року № 506 «Про надання дозволу громадянам на відчуження майна та вирішення інших питань від імені дітей», п. 20 відмовлено в наданні дозволу на укладання договору купівлі - продажу належної ОСОБА_1 ? частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, право користування якою мають малолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з тим, що між батьками дітей не має згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна, право користування яким мають малолітні діти (а.с. 23).

Відповідно ч. 4, 5 ст. 177 Сімейного кодексу України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що, зокрема між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини.

З наданих представником відповідача доказів вбачається, що на час розгляду питання щодо надання дозволу на укладання договору купівлі - продажу між батьками дітей не було досягнуто згоди стосовно вчинення такого правочину.

Так, 05.02.2016 року ОСОБА_1 повідомив через Двадцять пергу Київську державну нотаріальну контору ОСОБА_2 про намір продати належну йому частину квартири у спільній власності та запропонував з'явитися до нотаріуса для укладання угоди 26.02.2016 року о 10 год. (а.с. 39).

26.02.2016 року представник продавця - ОСОБА_7 прибула до нотаріуса для укладання угоди, ОСОБА_2 до нотаріуса не з'явилась (а.с. 40).

При цьому 25.02.2017 року ОСОБА_2 повідомила про неможливість з'явитись до нотаріуса з зв'язку з зайнятістю на роботі (а.с. 40, зворот).

01.03.2016 року ОСОБА_1 повідоми ОСОБА_2 про призначення дати укладання угоди купівлі - продажу на 14 березня 2016 року (а.с. 41).

На таке звернення позивача ОСОБА_2 відповіді не надала.

Зазначені обставини свідчать про недосягнення батьками дітей згоди на укладання договору купівлі - продажу, що відповідно ст. 177 СК України є підставою для відмови в наданні згоди на продаж квартири.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд також приймає до уваги ту обставину, що порядок користування квартирою між співвласниками не визначений, поділ майна в натурі не провожився, що унеможливлює визначити яку частину має намір продати позивач та чи не порушить така угода права малолітніх дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8-13, 18,19, 104 - 106 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя