Справа № 752/21044/16-а
Суддя: Шумко А. В.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/127/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шумко А.В.,

за участю секретаря - Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в :

в грудні 2016р. позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій.

Зазначав, що він з 06.10.2003р. перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, яка призначена йому в розмірі 90% від заробітної плати та у подальшому перераховувалася у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників.

У зв»язку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчих працівників, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», він 10.05.2016р. звернувся із заявою про перерахунок пенсії, для здійснення якого подав довідку Генеральної прокуратури від 11 березня 2016 року № 446, згідно якої розмір його нового середньомісячного заробітку для перерахунку пенсії на 11.03.2016 року склав 24 799 грн. 53 коп.

Проте, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві листом від 16.05.2016р. №252/01/П-205 відмовило йому в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УІІІ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в т.ч. Закону України «Про прокуратуру». Також відмову в перерахуванні його пенсії мотивує тим, що згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 28.12.2014 р. №76- VIII обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, а також відсутністю нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, який визначає умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури України.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8 рп-99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 10 грудня 2013 року в справі №21-348а 13 та зазначає, що законодавчі зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках до середньомісячного заробітку стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії; що при вирішенні його заяви про перерахунок пенсії відповідач, відповідно ст.19 Конституції України, повинен був діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуватися вимогами ст.22 Конституції України щодо недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ст.58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів, ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1789- XII) у редакції, що діяла на час призначення йому пенсії, ч.ч. 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулюють підстави та порядок проведення перерахунку пенсій прокурорсько-слідчим працівникам і які не зазнали змін у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Просив: визнати незаконними та скасувати рішення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у перерахунку у повному обсязі пенсії за вислугу років, виходячи з 90 % від середнього заробітку; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити йому перерахунок пенсії згідно з довідкою Генеральної прокуратури України Закону № 1789-ХІІ (в редакції від 11 березня 2002 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку починаючи з 1 липня 2012 року та здійснити відповідні виплати у зв'язку із підвищенням заробітної нараховану загальну суму на мій картковий рахунок НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «Райфайзен Банк Аваль», стягнути на його користь судові витрати у виді сплаченого судового збору.

В подальшому позивач уточнив та доповнив позовні вимоги. Просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розміру 90% від суми його місячної (чинної) заробітної плати, визначеної в довідці Генеральної прокуратури України від 11 березня 2016 року № 446 та виплаті йому різницю в пенсії за минулий час; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% від розміру його місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 11 березня 2016 року №446, без обмеження її максимальним розміром, та у зв»язку з набуттям права на підвищення пенсії, виплатити йому різницю в пенсії за минулий час.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила у позові відмовити повністю. Пояснила, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві з 2003 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Розмір пенсії позивача розрахований відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991р. та становить 90 % від суми місячної заробітної плати з урахуванням обмежень максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

10.05.2016 р. позивач звернувся із заявою до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо перерахунку пенсії в розмірі та відсотках від суми місячної заробітної плати, виходячи з довідки Генеральної прокуратури України №18-446зп від 11.03.2016 р., яка була долучена до заяви.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213, пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність. Законом України від 28.12.2014 № 76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину 18 цієї статі викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Проте ні умови, ні порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено, і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, у зв'язку з чим, відсутні законодавчо визначені підстави для перерахунку пенсії позивача.

Крім того, посилалася на те, що питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регулюються Законом України «Про прокуратуру», який діє з 14.10.2014 року. Відповідно до статті 86 зазначеного Закону, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років. У зв»язку з цим доводи позивача про те, що розмір його пенсії повинен становити 90% вважала безпідставними.

Також зазначила, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, який набув чинності 01.04.2015р., внесено зміні до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Заперечила проти покладення на відповідача судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору, посилаючись на те, що відповідач є неприбутковою самоврядною організацією. Пенсійний фонд функціонує як самостійна фінансова структура, його кошти не входять до державного бюджету і не можуть бути використані на інші цілі, крім виплати пенсій і допомоги.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лине на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України

Відповідно до статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України закріплений принцип незворотності законів та інших нормативно-правових актів, які погіршують становище особи.

Виходячи з положень зазначених норм Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі й Законом України «Про прокуратуру» є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 06.10.2003р. перебуває на обліку в Правобережному об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, яка призначена йому в розмірі 90% від заробітної плати.

Відповідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» віл 05.11.1991 року в редакції Закону України від 11.02.2002 року, чинній на час призначення позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», затверджено нові схеми посадових окладів працівників бюджетної сфери, в т.ч. органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, що згідно зі ст.50-1 Закон «Про прокуратуру» є підставою перерахунку пенсії за вислугу років.

Позивач 10.05.2016р. звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», надав довідку Генеральної прокуратури України №18-446 зп від 11.03.2016 року.

Листом №252/01/П-205 від 16.05.2016 року Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києва у відповідь на вказану заяву позивача повідомлено про відсутність законних підстав для перерахунку його пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213. Крім того зазначено, що Згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 28.12.2014 р. № 76-УІІІ (далі - Закон) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. При цьому, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам Прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Тому до затвердження Кабінетом Міністрів України вищезазначеного порядку, немає законних підстав.

Наведені у вказаному листі Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києва підстави для відмови в перерахунку пенсії позивача суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно пункту п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином пункт п.5 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону стосується призначення пенсій, право на які визначено вказаними в ньому законами, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Пенсія позивачу була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції Закону України від 11.03.2002, яка діяла станом на жовтень 2003р.

Оскільки призначення органами Пенсійного фонду України пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, то при проведенні перерахунку пенсії підлягає застосуванню редакція Закону України «Про прокуратуру», яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення саме на момент призначення пенсії.

Верховний Суд України в постановах від 10.12.2013 року в справах № 21-348а13 та №21-420а13 дійшов висновку про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках,яка діяла на момент призначення пенсії.

При цьому обґрунтовуючи такий висновок Верховний Суд України зазначив, що вирішуючи питання про застосування Закону в часі, виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: уЗбройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільгита від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», який набрав чинності 01.10.2011 року передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які зараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких не зазнали змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 в редакції, що діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 1 січня 2015 року) передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч.2 ст.87 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За таких умов, працівники (пенсіонери) органів прокуратури пенсії яких призначені до змін у законодавстві, мають право на перерахунок розміру пенсії на підставі довідок про збільшені посадові оклади. При цьому органи Пенсійного фонду повинні відшкодувати заборгованість, що виникла на день проведення перерахунку розміру пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тому внесені Законом №213-УІП від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності відмови позивачу в перерахунку пенсії, відмовляючи в перерахунку пенсії позивача у зв»язку з відсутністю законних підстав, відповідач діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України, тому відповідні дії відповідача є протиправними.

Натомість, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій та зобов'язання провести перерахунок пенсії суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв»язку із задоволенням позовних вимог судові витрати суд розподіляє відповідно правил ст.94 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, 167, 185, 186, 244-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Києва щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розміру 90% від суми його місячної (чинної) заробітної плати, визначеної в довідці Генеральної прокуратури України від 11 березня 2016 року № 446 та виплаті різниці в пенсії за минулий час.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Києва здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції станом на час призначення пенсії) у розмірі 90% від розміру його місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 11 березня 2016 року №446, без обмеження її максимальним розміром, та у зв»язку з набуттям права на підвищення пенсії та виплатити різницю в пенсії за минулий час.

Присудити ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п»ятьсот п»ятдесят одна) грн 00 коп за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з часу її проголошення.

Суддя: Шумко А.В.