Справа № 813/4550/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Львів № 813/4550/16

14 год. 01 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Єрмакова Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача 1: представник Гіра О.І.;

відповідача 2: представник не прибув;

третьої особи: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправною відмови в поверненні зайво сплачених коштів, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Личаківському районі м. Львова, у якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, позивач просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5224,40 грн. згідно з квитанцією № 86 від 25.10.2016 року, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова вчинити дії щодо підготовки та направлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про повернення позивачу помилково сплачених коштів при укладені Договору купівлі - продажу нерухомого майна від 25 жовтня 2016 року в сумі 5224,40 грн. згідно з квитанцією № 86 від 25.10.2016 року, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 5224,40 грн. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час укладення купівлі-продажу нерухомого майна позивач помилково сплатив 5224,40 грн. збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, хоча був звільнений від сплати збору на підставі п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування». 23.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив повернути помилково сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5224,40 грн. Стверджує, що відповідачем безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви від 23.11.2016 року, хоча всі необхідні документи до заяви було долучено.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач 1 проти позову заперечив, подав письмові заперечення на позовну заяву. Зазначив, що відповідач 1 не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно, а також інформацією стосовно того, чи придбавалось нерухоме майно вперше. Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача 2 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Надіслав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що органи Казначейства не приймають рішення щодо повернення помилково сплачених коштів, а лише виконують прийняте уповноваженим органом рішення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача 1, суд з'ясував обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.10.2016 року укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1. Зазначений договір 25.10.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Паук А.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 2175. До державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 17113244 від 25.10.2016 року про державну реєстрацію прав на вказаний об'єкт.

Відповідно до квитанції № 86 від 25.10.2016 року позивачем до державного бюджету Личаківського району м. Львова сплачено збір з операції придбання нерухомого майна в розмірі 1% вартості майна в сумі 5224,40 грн.

Позивач звернувся до відповідача 1 із заявою від 23.11.2016 року про повернення помилково сплачених коштів - збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5224,40 грн.

Відповідач 1 надав позивачеві відповідь від 28.11.2016 року за № 10203/04-26, якою відмовив в задоволенні заяви, оскільки з доданих до заяви документів не вбачається, чи придбавалось позивачем житло вперше.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 (далі - Закон № 2464). Виключно зазначеним Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно з п. 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону № 2464 не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно із пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2013 року № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, установлено, зокрема, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Позивачем до матеріалів справи додано копію договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2016 року, квитанції № 86 від 25.10.2016 року на суму 5224,40 грн., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. Вказані документи було додано позивачем до заяви від 23.11.2016 року, поданої відповідачу.

Дослідивши зазначені докази, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено придбання житла - квартири АДРЕСА_1, вказане житло придбано позивачем вперше. Про придбання житла вперше свідчить те, що до 25.10.2016 року відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за позивачем. Відтак, у відповідності до вимог п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» позивач не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час укладення договору купівлі житла вперше, а відповідач, отримавши заяву позивача з додатками, протиправно відмовив ОСОБА_1 у зверненні з поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення помилково сплачених коштів з підстав відсутності інформації щодо придбання житла вперше.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до підпунктів 1, 3 частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем при вчиненні дій щодо відмови у видачі подання про повернення помилково сплачених коштів не були дотримані.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд приходить до висновку, що дії управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова щодо відмови у видачі подання до Управління державного казначейства України у Личаківському районі м. Львова про повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна в сумі 5224,40 грн. є протиправними, та про необхідність зобов'язання Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернутись із поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення ОСОБА_1 помилково сплачених 5224,40 грн. - збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, тому адміністративний позов у цій частині слід задовольнити.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 5224,40 грн. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування суд зазначає, що повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна здійснюється в порядку, визначеному Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів зі здійсненням відповідними уповноваженими суб'єктами своїх дискреційних повноважень, у які суд не може втручатись. Крім того, на переконання суду така вимога позивача є передчасною. З урахуванням наведеного, у задоволенні адміністративного позову у цій частині слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова щодо відмови у видачі подання до Управління державного казначейства України у Личаківському районі м. Львова про повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна в сумі 5224,40 грн.

Зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернутись із поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення ОСОБА_1 помилково сплачених 5224,40 грн. - збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (вул. Б. Хмельницького, 116, м. Львів, 79024, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 18.04.2017 року.

Суддя Клименко О.М.