Справа № 431/129/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Форощук О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року справа №431/129/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Сухарьок М.Г., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 431/129/17-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2017 року ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області (надалі відповідач, Управління) про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 01.01.2011 року по теперішній час згідно ст.ст. 49,50, ч. 4 ст. 54,ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та у повній відповідності до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року з відрахуванням фактично виплачених сум державної пенсії за вказаний період та зобовязання надати довідку про перерахунок пенсії з 01.01.2011 року по теперішній час (а.с. 1-4).

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 44-47).

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.11.2009 року Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зобовязане нарахувати та виплатити підвищення державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом на відповідний рік, однак зазначає, що починаючи з 01.01.2011 року виконання вказаної постанови, на думку апелянта, відповідачем свавільно та незаконно зупинене. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що 28.12.2014 року прийнято Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» пунктом 7 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. На переконання апелянта, судом першої інстанції неправомірно не прийнято до уваги цю норму. Крім того, апелянт зазначає, що твердження відповідача про те, що з 01.01.2012 року обчислення пенсії інвалідів, захворювання яких повязане з виконанням обовязків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЄС проводиться відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до якої з 01.01.2012 року проведено обчислення пенсії позивачу не можна приймати до уваги, оскільки в цей період був чинній Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто і обчислення пенсії повинно бути стосовно цього Закону, а у випадку суперечності між прийнятим ВРУ та прийнятою КМУ постановою, колізія, на думку апелянта, вирішується на користь Закону, оскільки всі нормативно-правові акти приймаються на основі Законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм (а.с. 52-55).

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Позивач, ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення Серії А № 440933 (категорія 1), яке видано Луганською облдержадміністрацією за підписом керівника ОСОБА_4 17 лютого 2005 року та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до копії вкладки № 639392 С до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А № 440933, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС. Зазначена вкладка видана позивачу за підписом керівника Луганської облдержадміністрації 21 листопада 2007 року та є безстроковою (а.с. 5).

Відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 підвищення державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом на відповідний рік за період з 01.11.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року.

Позивач зазначив, що після набрання постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року законної сили, остання належно виконувалась відповідачем; перерахунок та виплата державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильної катастрофи здійснювався в повному обсязі та у відповідності до ст.ст. 49,50, ч. 4 ст. 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII, однак з 01.01.2011 року виконання вищезазначеної постанови зупинено.

10 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.11.2011 року по 01.08.2016 року у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та у відповідності до рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року з відрахуванням фактично отриманих сум, а також надати довідку про відповідний перерахунок за вищевказаний період (а.с. 7).

Відповідач, листом № 67/6-14 від 22 серпня 2016 року повідомив позивача, що постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року Управлінням виконана 25.03.2010 року, а саме, проведено обчислення пенсії, як інваліду 2 групи захворювання, яке повязане з виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової щомісячної пенсії за віком з 06.11.2007 року в розмірі 75 %, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, встановлено законом на відповідний рік. Доплату до пенсії згідно рішень суду за період з 06.11.2007 року по 31.03.2010 року позивачем отримано в квітні 2010 року в сумі 31777,60 грн. Крім того, відповідач зазначив, що виплата пенсій за рішенням суду потребує фінансування з Державного бюджету, обсяги якого не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про державний бюджет України», а також зауважив, що виплата пенсії за рішенням суду не передбачена бюджетними призначеннями на 2011-2016 роки, запевнивши, при цьому позивача о тому, що після надходження фінансування з Державного бюджету України, Управлінням буде поновлено виплату пенсії відповідно до рішення суду, про що позивач буде належним чином повідомлений (а.с. 8-).

В свою чергу, позивач із наданою йому Управління відповіддю не погодився та 07 вересня 2016 року знову звернувся до Управління з проханням надати відповідь на його заяву від 10.08.2016 року про перерахунок пенсії і надання відповідної довідки (а.с. 10-11).

У відповідь на зазначену заяву позивача, Управління надано позивачу відповідь, в якій зазначило, що 14.06.2011 року ВРУ прийнято ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39,50,51,52,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного бюджету Пенсійного фонду України. Крім того, відповідач зазначив, що пенсійні виплати, передбачені, зокрема, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі і ті, розмір яких було встановлено на виконання судових рішень, у період дії Постанов КМУ: від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верста населення» здійснюються у розмірах, визначених цими нормативними актами і виконуються органами ПФУ в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством (лист № 76/с-14 від 24.10.2016 року) (а.с. 12).

Не погодившись з наданою відповіддю, позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що при виплаті позивачу пенсії, у розмірі, встановленому Постанови № 1210, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-III.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Щодо строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як зазначалось вище, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом 11 січня 2017 року та просив визнати неправомірними дії та зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.01.2011 року по теперішній час згідно ст.ст. 49,50, ч. 4 ст. 54,ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, суд першої інстанції повинен був застосувати шестимісячний строк звернення до суду та згідно статті 100 КАС України адміністративний позов щодо вимог з 01 січня 2011 року по 10 серпня 2016 залишити без розгляду, але суд першої інстанції уваги на ці обставини не звернув.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії у період з 01.01.2011 року по 10 серпня 2016 року мають бути залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом не просив поновити строк звернення до суду та не навів поважних причин пропуску такого строку.

Згідно п. 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд першої інстанції, незважаючи на пропуск позивачем строку звернення до суду, в порушення вимог статей 100, 155 КАС України помилково розглянув справу по суті позовних вимог без вирішення питання щодо поновлення строку звернення до суду чи відмови в поновленні такого строку.

Згідно частини 1 статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 та 157 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії у період з 01.01.2011 року по 10 серпня 2016 року підлягають залишенню без розгляду.

Щодо зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 11.08.2016 року згідно ст.ст. 49,50, ч. 4 ст. 54,ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007 року), особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, зокрема, інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, серед іншого, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Однак, слід зазначити, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладена у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України», а стаття 54 цього закону викладена в такій редакції: «Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

До того ж, пунктом 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII передбачено, що норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З огляду на викладені положення законодавства, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

На реалізацію даних положень діє постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 11 зазначеної постанови для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мінімальний розмір пенсії становить: IІ-ої групи інвалідності 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п. 13 вказаної постанови щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам II-ої групи - 227,76 грн.

Як роз'яснено в п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 95, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Отже, чинним законодавством не передбачено норми щодо обрахунку пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75 % від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), а вказані виплати проводяться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у постанові № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання апелянта на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року, якою зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 підвищення державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом на відповідний рік за період з 01.11.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року колегією суддів не беруться, оскільки дія судового рішення закінчується, коли у законодавство, яке регулює пенсійні виплати, вносяться зміни.

Зазначена позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Великода проти України», заява № 43331/12. Так, у п. 21 вказаного рішення ЄСПЛ вказав, що Суд вже зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (див. рішення у справах «ОСОБА_2 та інші проти Італії» (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14.02.2012 року, та «Сухобоков проти Росії» (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13.04.2006 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме, постанову суду першої інстанції слід скасувати, адміністративний позов ОСОБА_3 в частині визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії у період з 01.01.2011 року по 10 серпня 2016 року слід без розгляду відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, а в іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 431/129/17-а - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії у період з 01.01.2011 року по 10 серпня 2016 року

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії у період з 01.01.2011 року по 10 серпня 2016 року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Старобільського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у справі № 431/129/17-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді І.Д. Компанієць

ОСОБА_5