Справа № 820/6236/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.Справа № 820/6236/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2017р. по справі №820/6236/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Хімпром"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Харків Хімпром, звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки порушує права та законні інтереси позивача. Зазначив, що предметом перевірки за актом, на підставі якого було прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення, стала перевірка питань, які контролюючий орган вже перевіряв раніше та порушень не виявив.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 05.08.2016 року №.

Стягнуто на користь ТОВ "Харків Хімпром" судовий збір у розмірі 7361 грн. 38 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на незаконність оскаржуваного судового рішення через ненадання судом належної правової оцінки обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та обєктивність рішення суду, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що у період з 08.07.2016 року по 14.07.2016 року співробітниками ГУ ДФС України в Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами: від 25.11.2014р. № 25/11-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.05.2016р.; від 02.12.2014р. № 02/12-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.05.2016р.; від 14.12.2005р. № 1 укладеного з ООО КЛД (РФ) за період з 01.01.2016р. по 31.05.2016р.; від 01.12.2013р. № 8 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.01.2016р. по 31.05.2016р.; від 15.01.2014 р. № 9 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.05.2016р.; від 02.12.2015р. № 02/02-12/15 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 02.12.2015р. по 31.05.2016р. за наслідками якої складено ОСОБА_3 № 391/20-40-14-04-08/33120146 від 21.07.2016р.

Під час перевірки встановлено порушення позивачем вимог ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по експортним контрактам: № 1 від 14.12.2005р. з нерезидентом ООО КЛД, № 8 від 01.12.2013р. з нерезидентом Peters & Burg International Ltd, № 25-11-14 від 15.11.2014р. з нерезидентом Peters & Burg International Ltd, № 02/12-14 від 02.12.2014р. з нерезидентом Peters & Burg International Ltd, № 9 від 15.01.2014р. з нерезидентом Peters & Burg International Ltd, № 02/12-15 від 02.12.2015р. з нерезидентом Peters & Burg International Ltd.

Позивач, не погоджуючись із виявленими порушеннями, надав заперечення на ОСОБА_3, за насідками розгляду яких ГУ ДФС України в Харківській області повідомлено, що висновки акту перевірки від 21.07.2016р. № 391/20-40-14-04-08/33120146 відповідають нормам діючого законодавства та залишаються незмінними.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС України в Харківській області прийнято податкове повідомлення рішення від 05.08.2016р. № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з штрафних санкцій та пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 490759,58 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та незаконним, оскільки фактично прийняте за наслідками повторної перевірки що проведена без належних підстав

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

ОСОБА_3 п. 3 розд. ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015р. за №1300/27745, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 4 вищевказаного Порядку, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як встановлено під час судового розгляду, у висновках акта перевірки від 21.07.2016р. № 391/20-40-14-04-08/33120146 контролюючий орган вказав про порушення позивачем вимог ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, проте вказаний висновок містить лише декларування загальних норм законодавства України та не містить жодних конкретних фактів порушень податкового законодавства з боку позивача.

Також, згідно абз. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78 цього Кодексу у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

ОСОБА_3 № 391/20-40-14-04-08/33120146 від 21.07.2016р. вказано, що питання дотримання ТОВ Харків Хімпром вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічним контрактам 25.11.2014р. № 25/11-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd; від 02.12.2014р. № 02/12-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd; від 14.12.2005р. № 1 укладеного з ООО КЛД (РФ); від 01.12.2013р. № 8 укладеного з Peters & Burg International Ltd; від 15.01.2014 р. № 9 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року перевірено в ході проведеної планової документальної перевірки підприємства.

Так, згідно висновків акту про результати планової виїзної перевірки ТОВ Харків Хімпром з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. № 301/20-40-14-01-08 від 14.06.2016р., порушень позивачем вимог валютного законодавства виявлено не було.

Таким чином період стосовно якого податковим органом проводилась перевірка дотримання позивачем вимог валютного законодавства, а саме щодо договорів від 25.11.2014р. №25/11-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р.; від 02.12.2014р. №02/12-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р.; від 15.01.2014 р. № 9 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., вже був охоплений попередньою плановою перевіркою ТОВ Харків Хімпром та за її наслідками порушень вимог валютного законодавства встановлено не було.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок, її предметом є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, отримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Питання, які були предметам перевірки, результати якої оформлено актом від 21.07.2016р. №391/20-40-14-04-08/33120146, зокрема, документи бухгалтерського та податкового обліку, звітні документи, первинні документи, договори, податкові накладні, інші документи, що стосуються господарської діяльності підприємства з усіма контрагентами, в тому числі з Peters & Burg International Ltd, вже були досліджені під час раніше проведеної виїзної документальної перевірки, за результатами якої, відповідачем складено акт.

Таким чином, правомірність ведення позивачем бухгалтерського та податкового обліку операцій за весь період господарських взаємовідносин була підтверджена. У разі виявлення порушень законодавства з податковому обліку вони були відображені у відповідних актах.

Статтею 21 ПК України визначені обов'язки органів фіскальної служби, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Органи фіскальної служби та їх посадові особи при прийнятті рішень, у тому числі наказів про проведення позапланової перевірки зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України.

Колегія суддів зазначає, що положеннями ПК України передбачена можливість проведення повторної перевірки суб'єкта господарювання з тих самих питань, лише у чітко визначених випадках.

ОСОБА_3 до п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства; неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За приписами п. 78.2 ст. 78 ПК України передбачено право платника податків на невтручання та недопущення повторних податкових перевірок за вже перевірений період. Дана норма покликана забезпечувати стабільну господарську діяльність платників податків та передбачає проведення документальних повторних позапланових перевірок лише у виключних випадках.

В свою чергу, наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не містить визначені законодавством обставини для проведення такої перевірки. Під час судового розгляду справи вказані обставини також не встановлені.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте за наслідками повторної перевірки, проведеної без належних підстав.

ОСОБА_3 до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності реалізації принципу правової визначеності між платником податку та органом фіскальної служби, який здійснює адміністрування та контроль за сплатою податків та зборів таким платником податків, що відповідає прогнозованості діяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення та дії контролюючого органу мають відповідати вимогам закону, й цілком закономірним та очікуваним є сподівання особи на дотримання контролюючим органом цієї вимоги. У разі, якщо особа постраждала від неправомірного рішення та дій контролюючого органу, особа має бути поновлена в своїх порушених правах судом відповідно до положень ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначене є правомірним очікуванням в світлі практики Європейського суду з прав людини.

В остаточному рішенні Європейського суду з прав людини у справі Полторацький проти України від 29.04.2003 (заява № 38812/97) зазначається, що державні органи повинні діяти відповідно до закону, що означає те, що діяльність державних органів повинна бути передбачувана для особи, тобто особа повинна бути здатна передбачити наслідки діяльності державних органів для себе. Аналогічні висновки Європейського суду з прав людини зроблені в пункті 27 Остаточного рішення у справі Крюслін проти ОСОБА_1 від 24.04.1990 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ювіг проти ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення податковий орган діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого податкового повідомлення-рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що виїзною документальною позаплановою перевіркою охоплені операції лише за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року, з урахуванням сальдо станом на 31.12.2015 року, колегія суддів вважає такими, що спростовуються актом перевірки, яким вказано, що перевірка проводилась, серед іншого, щодо договорів від 25.11.2014р. №25/11-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р.; від 02.12.2014р. №02/12-14 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р.; від 15.01.2014 р. № 9 укладеного з Peters & Burg International Ltd за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р., тобто за період, який вже був охоплений попередніми плановими перевірками ТОВ Харків Хімпром.

Посилання заявника апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки жодних обставин на підтвердження вказаних посилань апелянтом не наведено та за наслідками апеляційного перегляду справи не встановлено.

ОСОБА_3 до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2017р. по справі №820/6236/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

ОСОБА_3 до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2017р. по справі №820/6236/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Хімпром" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2017 р.