Справа № 140/2736/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/2736/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Науменко С.М.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

13 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В.

за участю: секретаря судового засідання: Гіюка Д.М.,

представника позивача: Примакової Валентини Валентинівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області (далі УПФУ у Немирівському районі) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 10.11.2016 року по досягненню 50 річного віку ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням УПФУ в Немирівському районі від 16.11.2016 року (протокол №939), позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з неможливістю виявити тривалість наявного стажу роботи, так як з довідок № 818, 819, 820 від 28.11.2011 року, виданих військовою частиною НОМЕР_1 неможливо зробити висновок про роботу в установах охорони здоров`я та соціальної допомоги. Крім того, не надані документи підтверджуючі факт проведення військовою частиною атестації робочих місць за Списком №2.

Вказана відмова слугувала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження пільгового трудового стажу в спірні періоди, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а тому її непроведення не може бути підставою для не включення періоду роботи до пільгового стажу.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати із наступних підстав.

Відповідно до п.б ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442 ), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за №383 (далі Порядок №383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

За правилами пунктів 4.2- 4.4 Порядку № №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту4.2 цього Порядку.

На період роботи позивача на посадах сестри-господарки, дезінфектора та інструктора-дезінфектора діяли Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року (далі Список №2 від 11.03.1994 року) та Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 (далі Список №2 від 16 січня 2003 року).

Відповідно до Списку № 2 від 11.03.1994 року правом пільгового пенсійного забезпечення користуються працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах: середній та молодший медичний персонал (код 546, позиція 2260000а);

Списком №2 від 16 січня 2003 року передбачено, що правом пільгового пенсійного забезпечення користуються робітники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах: молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою.

Так, із записів в трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що вона з 03.12.1996 року була прийнята сестрою-господаркою інфекційного відділення в/ч НОМЕР_2 ; 31.07.1999 року переведена у в/ч НОМЕР_1 в зв`язку з реорганізацією в/ч НОМЕР_2 ; 01.08.1999 року прийнята інструктором-дезінфектором інфекційного відділення в в/ч НОМЕР_2 ; 24.07.2009 року переведена дезінфектором інфекційного відділення; 22.03.2011 року переведена сестрою-господаркою інфекційного відділення в/ч 2249 №56 від 22.03.2011 року; 30.11.2011 року звільнена за скороченням штатів п.1 ст. 40 КЗпП України.

Також на підтвердження пільгового стажу роботи на посаді сестри-господарки інфекційного відділення, ОСОБА_1 надала довідки уточнюючого характеру № №818, 819, 820 від 28.11.2011 року, видані військовою частиною НОМЕР_1 .

Таким чином, з наданих позивачем доказів встановлено, що в спірні періоди, вона працювала на посадах, передбачених Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, однією із умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як встановлено з наявної в матеріалах справи довідки військової частини, посада "інструктор-дезінфектор інфекційного відділення" проатестована (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2008 № 29), а отже відповідно до п.4.4 Порядку № №383, позивачу мають бути зараховані періоди роботи на посадах дезінфектора та інструктора-дезінфектора за 5 років до проведення атестації та впродовж наступних 5 років після проведення атестації.

Однак, періоди роботи позивача сестрою-господаркою, не можуть бути зараховані до пільгового стажу позивача, оскільки не підтверджені результатами атестації робочих місць.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що оскільки законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств то права особи, яка звернулась за призначенням пенсії не повинні бути обмежені, через неналежне виконання посадовими особами підприємства своїх обов`язків, разом з тим, відповідно до ст.13 Закону № 1788-ХІІ, обов`язковою умовою для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25 листопада 2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже з огляду на те, що стажу роботи ОСОБА_1 на посадах дезінфектора та інструктора-дезінфектора недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У відповідності до частини першої пункту 4 статті 198 та статті 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, встановивши порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області задовольнити повністю.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 14 квітня 2017 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.