Справа № 825/436/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м.Чернігів Справа № 825/436/17

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Приватне підприємство "Семенівська мануфактура" (далі - ПП "Семенівська мануфактура", позивач) до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі-Чернігівська митниця, відповідач), в якому просить суд скасувати рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.02.2017 № 102000010/2017/000029/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2017/00038.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПП "Семенівська мануфактура" та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD укладено контракт на поставку товарів. Для його митного оформлення Чернігівській митниці подано декларацію від 14.02.2017 № 102110001/2017/200498, в якій задекларовано товар в кількості та за ціною, вказаною в інвойсах та калькуляції, що передбачено Контрактом. Однак відповідач не врахував вказані показники та визначив митну вартість товару за інформацією наявною у митного органу. Позивач зазначив про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник Чернігівської митниці в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що декларантом до митного оформлення подані не всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, а подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника. У звязку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки застосований резервний метод.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника Чернігівської митниці, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

01.09.2016 між ПП "Семенівська мануфактура" (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD (постачальник) укладено Контракт № BSN1-09/2016 (Контракт) на поставку товару та додаткова угода до нього від 28.12.2016 №7 (а.с.24-29,30).

Відповідно до умов Контракту постачальник зобов'язується поставити покупцю за заявкою товари в асортименті. Покупець зобов'язується сплатити за товар відповідно до умов даного контракту. Загальна кількість і асортимент товару, який поставляється, складається із товарних партій, кількість яких визначається в рахунку-фактурі на кожну поставку.

Статтею 3 Контракту передбачено, що поставка товару відбувається відповідно до "ІНКОТЕРМС-2010". Умови поставки визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в рахунку-фактурі.

Відповідно до умов ст. 4,5 Контракту вартість за одиницю товару узгоджується і встановлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару до даного контракту. Оплата товару здійснюється банківським перерахунком на рахунок постачальника, вказаний в даному контракті.

Прийом-передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами, по кількості і якості (ст.7 Контракту).

На виконання умов Контракту поставлений товар тканини з синтетичних комплексних ниток, тканини вибивної з комплексних текстурованих поліефірних ниток та інших товарів кількості 56574 погонних метрів, загальної вартості 21262,95 доларів США, що підтверджується інформацією, зазначеною в калькуляції та інвойсі від 28.12.2016 № BTCN2016702.

Товар, вказаний в інвойсі від 28.12.2016 № BTCN2016702, передано перевізнику MAERSK LINE, що підтверджується коносаментом від 31.12.2016 №MAEU599457246, в якому зазначено, що товар прибуде у місце призначення контейнером MSKU6332029, як зазначено в інвойсі та пакувальному листі до нього. Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною №702 від 27.12.2016, в якій зазначено, що на виконання Контракту контейнером MSKU6332029 здійснено поставку товару, а саме: тканини з синтетичних комплексних ниток, тканини вибивної з комплексних текстурованих поліефірних ниток та інших товарів встановленої кількості та загальною вартістю 21262,95 доларів США.

11.11.2015 між ПП "Семенівська мануфактура" та ТОВ "ЮРІЯ-ГРУП" укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування №11-11/ЮГ, умовами якого встановлено, що ТОВ "ЮРІЯ-ГРУП" надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів на території України та відправлення його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення.

Митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, що поставлено за Контрактом, декларантом подано відповідачу копії документів:

Контракт №BSN-09/2016 від 01.09.2016;

Інвойс №ВТСN2016702 від 28.12.2016;

Пакувальний лист до інвойсу № ВТСN2016702 від 28.12.2016;

Видаткова накладна №702 від 28.12.2016;

Відвантажувальна специфікація № ВТСN2016702/120702-1 від 31.12.2016. Також додатково подано: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіт про оцінку майна, прайс-лист, листи постачальника та позивача та інші документи, копії яких містяться в матеріалах справи.

За результатами поданих до митного оформлення документів, 14.02.2017 Чернігівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №1020000/10/2017/000029/2, яким застосовано резервний метод, збільшивши суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 81658,25 грн.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару посадовою особою Чернігівської митниці зроблено висновки про те, що на момент митного оформлення не виконані вимоги ч.2 ст.53 МК України та в рішенні від 14.02.2017 №1020000/10/2017/000029/2 зазначено, що звіт про оцінку майна від 09.02.2017 №05-07/02/27 поданий не в повному обсязі, що не дає можливості перевірити ціноутворення; прайс-лист від 20.12.2016 №К896 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція; надана калькуляція собівартості на товари від 11.01.2017 № ВТСN2016702/1 дійсна на період з 30.09.2016 по 30.11.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 20.12.2016 згідно інвойсу від 28.12.2016 № ВТСN2016702, не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. За наявної у митного органу цінової інформації на подібні товари (митні декларації від 30.12.2016 №125130013/2016/421733; від 21.12.2016 №125130013/2016/420907; від 30.11.2016 №100250001/2016/118983 та від 16.12.2016 №100270001/2016/606448), застосований резервний метод, а саме: товар №1 3,30 USD/кг, товар №2 3,30 USD/кг, товар №3 3,75 USD/кг, товар №4 2,50 USD/кг (а.с.16).

Також Чернігівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2017/00038.

Не погоджуючись з рішеннями Чернігівської митниці позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд виходить із наступного.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

За приписами ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

З наведених правових норм випливає, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Разом з тим, вказані норми кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене також відповідає правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила, а саме: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Вищенаведене узгоджується з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов'язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи є лише наявність, передбачених законодавцем обставин, а саме у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 у справі № К/800/36615/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.

Суд звертає увагу, що митну вартість підтверджують саме основні документи, визначені ч.2 ст.53 МК України, які містять відомості про ціну товару, та на підставі яких позивачем визначалась митна вартість, до яких у митного органу відсутні будь-які зауваження.

З матеріалів справи вбачається, що декларантом надані всі документи, передбачені ст.53 МК України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товару та підтверджено всі складові їх митної вартості.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Стосовно зауважень, вказаних у рішенні від 14.02.2017 №1020000/10/2017/000029/2, а саме: звіт про оцінку майна від 09.02.2017 № 05-07/02/27 поданий не в повному обсязі, що не дає можливості перевірити ціноутворення; прайс-лист від 20.12.2016 № К896 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція; надана калькуляція собівартості на товари від 11.01.2017 № ВТСN2016702/1 дійсна на період з 30.09.2016 по 30.11.2016, в той час як відвантаження товару здійснено 20.12.2016 згідно інвойсу від 28.12.2016 № ВТСN2016702, не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд зазначає таке.

Оцінка майна та майнових прав згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України"- це процес визначення їх вартості на дату оцінку за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості обєкта оцінювання, у звязку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця-оцінювача та здійснюються кожним субєктом господарювання на власний розсуд.

Щодо відсутності документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з п.6 ч.2 ст.53 МК України для митного оформлення повинні надаватися транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Вартість перевезення включено у ціну товару згідно інвойсу, що підтверджується листами постачальника від 11.01.2016 №ВТСN2016702/11.

Відомості щодо вартості перевезення оцінюваних товарів містяться у калькуляції від 11.01.2017 №ВТСN2016702/1, тому посилання відповідача на відсутність документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, є необґрунтованими.

Зауваження відповідача щодо калькуляції від 11.01.2017 №ВТСN2016702/1 з приводу того, що остання дійсна на період, що передує відвантаженню товару, суд вважає необґрунтованими, оскільки калькуляція не містить періоду дії, в ній лише зазначається ціна товару, який було виготовлено у певний період. Також, вказана калькуляція постачальника містить всі цінові показники необхідні для визначення митної вартості товару.

Що стосується прайс-листа від 20.12.2016 №К896, то суд зазначає таке.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), (ціну), з обовязковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Враховуючи той факт, що прайс-лист від 20.12.2016 №К896 та інформація, що міститься в прайс-листі відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, не викликає жодних сумнівів той факт, що цінова пропозиція поширюється на країну в якій здійснює свою господарську діяльність позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару, тому відповідні зауваження відповідача є безпідставними.

Таким чином, розбіжності, на які вказував відповідач, безпосередньо не могли вплинути на визначення митної вартості товару та вказані недоліки не можуть бути підставою для коригування відповідачем митної вартості товару за наявності всіх необхідних документів.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів (ч. 6 ст. 54 МК України).

Суд звертає увагу на те, що у картці відмови №102110001/2017/00038 підставою відмови вказано порушення вимог ч.6 ст. 54 МК України, а саме заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Проте відповідачем не доведено, що складові, вартісні показники та числові значення митної вартості є непідтвердженими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей або ознак підробки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.02.2017 №102000010/2017/000029/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2017/00038.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства Семенівська мануфактура - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 14.02.2017 № 102000010/2017/000029/2.

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби № 102110001/2017/00038.

Присудити Приватному підприємству Семенівська мануфактура () за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці Державної фіскальної служби () судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко