Справа № 203/5294/16-а(2-а/0203/171/2016)
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
03 квітня 2017 р. К/800/9966/17
У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2017 р. у справі №203/5294/16-а за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідачів щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2015 року, призначеної за розпорядженням від 29 вересня 2011 року; зобов'язати відповідачів поновити йому виплату пенсії за віком з 01 квітня 2015 року; провести перерахунок з дня припинення виплати пенсії та виплатити йому заборгованість, що виникла у зв'язку з неправомірним припиненням виплати пенсії.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2017 р., провадження у справі за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року - закрито. У задоволенні адміністративного позову за період з 01 січня 2016 року - відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог за період з 01.04.2015 до 31.12.2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що вказані вимоги позивача вже розглядалися судом та за цими вимогами було прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Зокрема, 03 серпня 2015 року позивач звертався до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Дніпропетровська про визнання неправомірною припинення виплати йому пенсії за віком з 01 квітня 2015 року на період 2015 року та зобов'язати відповідача поновити йому виплату пенсії за віком, яка була призначена відповідачем на підставі розпорядження від 29 вересня 2011 року, провести перерахунок з дня припинення виплати пенсії до дня повного розрахунку та виплатити позивачу заборгованість, що виникла у зв'язку з неправомірними діями відповідача, зобов'язати відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі 10 пенсій станом на день призначення.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року апеляційна скарга відповідача на вказану постанову була задоволена. Оскаржувану постанову від 05 жовтня 2015 року в частині задоволених позовних вимог скасовано, в цій частині у задоволенні позову відмовлено.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалась та набрала законної сил, а відповідно до п.4 ч.1 ст. 157 КАС України провадження по справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

З таким висновком суду погодився й суд апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову в іншій частині позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач працює в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» на посаді лікаря судово-медичного експерта гістолога, що підтверджено трудовою книжкою та наказом ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» від 21 травня 2013 року.

Статтею 18 Закону України «Про судову експертизу» (зі змінами внесеними згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ) встановлено, що на працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз поширюються особливості матеріального та соціально-побутового забезпечення, передбачені Законом України «Про державну службу», якщо інше не передбачено законами України. Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, у період роботи на посадах судових експертів (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій , осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911-VII (чинний із 01.01.2016 р.) з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, у період роботи на посадах судових експертів (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що відповідачем правомірно припинено виплату пенсії позивачу саме на підставі того, що посада позивача, на якій він продовжує працювати, відноситься до посад судового експерта.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2017 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька