Справа № 464/8974/16-а, 2а-464/33/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/3582/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про зобовязання вчинити дії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 30 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду міста Львова з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова (далі УПФУ в Галицькому районі) про зобов'язання перерахувати розмір пенсії за віком з дати поновлення виплати 29.10.2010 року із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, передбачених чинним законодавством України.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 30 січня 2017 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі, передбаченому чинним законодавством, з урахуванням надбавки як дитині війни та з урахуванням індексації пенсії, за наявності відповідних підстав, з 29.10.2010 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Галицькому районі оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що така винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки ні позивач, ні її представник у встановленому порядку за перерахунком пенсії не звертались, додаткових документів про стаж, заробітну плату та сплату страхових внесків не подавали, твердження про протиправність дій відповідача є необґрунтованими. Також зазначає про необхідність застосування строку звернення до суду.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до УПФУ у Галицькому районі м. Львова та зобов'язано УПФУ у Галицькому районі м. Львова нарахувати та виплатити на її користь пенсію за віком починаючи з 29.10.2010 року. Вказаним рішенням, встановлено, що позивач є громадянином України та виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв'язку із чим їй було припинено виплату пенсії за віком.

Листом №21285 від 18.11.2016 року Сихівський відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області повідомив позивача, що відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова №811091 від 16.08.2016 року позивачу нараховано доплату в розмірі 5420,58 грн. за період з 29.10.2010 року по серпень 2016 року, тобто в розмірі 77,33 грн. на місяць.

Не погодившись з таким розміром пенсії, позивач звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право як на виплату пенсії, так і на індексацію та інші перерахунки таких виплат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Частинами першою, другою статті 42 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Відповідно до п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 р. №22-1 поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова перерахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 29.10.2010 року у розмірі відповідно до чинного законодавства (не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) з урахуванням виплачених сум, індексації.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, відтак, ОСОБА_1 має право на надбавку до пенсії як дитина війни.

Враховуючи наведене безпідставними є доводи апелянта про необхідність звернення позивача чи її представника за перерахунком пенсії та додавання додаткових документів.

Щодо доводів апелянта про необхідність застосування строку звернення до суду, то такі не заслуговують на увагу, оскільки про порушення своїх прав позивач дізналася після виконання судового рішення про поновлення виплати пенсії за вислугу років, і відповідно здійснення її нарахування управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, з листа Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області №21285 від 18.11.2016 року.

До цього часу розмір пенсії не був визначений і не виплачувався, а отже позивач не знала і не могла знати про порушення її прав, тому вона не пропустила строк звернення до суду за захистом своїх прав.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 30 січня 2017 року у справі № 464/8974/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 10 квітня 2016 року.