Справа № 812/1472/16
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року справа №812/1472/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року по справі №812/1472/16 (головуючий І інстанції Чиркін С.М.) за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Лисичанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій стосовно прийняття наказу від 24.10.2016 року №731 о/с протиправними, визнання протиправним та скасування наказу від 24.10.2016 року №731 о/с в частині звільнення зі служби, поновлення на службі в поліції на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Лисичанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій стосовно прийняття наказу №731 о/с від 24.10.2016 року «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» протиправними; визнання протиправним та скасування наказу №731 о/с від 24.10.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції за п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 (М-165374) оперуповноваженого Лисичанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Луганській області з 24.10.2016 року; поновлення старшого лейтенанта поліції на службі в поліції на посаді оперуповноваженого Лисичанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Луганській області з 24.10.2016 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, належним чином не дослідив положення національного законодавства України, зокрема антикорупційного, а тому прийшов до хибних висновків про законність притягнення до відповідальності та, як наслідок законного звільнення. Суд першої інстанції не прийняв до уваги ті обставини, що прокуратура, як правоохоронний державний орган не має права на встановлення в його діях конфлікту інтересів, а має лише право на складання протоколу. Тобто, прокуратура та Національне агентство з питань запобігання корупції, як державні органи згідно статті 19 Конституції України не мають право дублювати (привласнювати) повноваження (функції) які належать іншим державним органам. Прокуратура перебрала на себе повноваження (функції) іншого компетентного державного органу - Національного агентства з питань запобігання корупції, оскільки тільки цей орган має право вирішувати питання щодо наявності або відсутності в діях осіб конфлікту інтересів. Лисичанським міським судом Луганської області в справі №415/3133/16-п не було висловлено жодного слова стосовно посилань щодо відсутності у органів прокуратури повноважень (компетенції) на встановлення наявності або відсутності конфлікту інтересів. Позивач вважає, що його адміністративне обвинувачення відбулось з численним порушенням та є незаконним. Крім того, антикорупційне законодавство не є узгодженим і має множинне трактування, тому необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, що є обов'язковим відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Позивачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутністю та за відсутністю представника позивача.

Відповідачем на адресу суду апеляційної інстанції надіслано заперечення на скаргу в якому просив розгляд адміністративної справи проводити за відсутності представника відповідача.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом Головного управління національної поліції України від 07.11.2015 № 8 о/с позивач був призначений оперуповноваженим Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Луганській області, як особа, яка прибула з Міністерства внутрішніх справ України, з присвоєнням спеціального звання в порядку переатестування.

Керівником Лисичанської місцевої прокуратури 22.06.2016р. відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП, у якому зазначено про порушення позивачем вимог частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Зазначений протокол направлено для розгляду по суті до Лисичанського міського суду Луганської області.

За фактом складання протоколу про корупційне правопорушення за частиною другою статті 172-7 КУпАП, відповідачем проведено службове розслідування, згідно із висновками від 02.07.2016р. якого остаточне рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається за наслідками розгляду адміністративних матеріалів.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 12.09.2016 у справі №415/3133/16-п позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 12.10.2016р. постанова Лисичанського міського суду Луганської області від 12.09.2016 у справі №415/3133/16-п залишена без змін.

Наказом від 24.10.2016 № 731 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за статтею 77 частина перша пункт 10 Закону України «Про національну поліцію» (у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення). Підстава: постанова апеляційного суду Луганської області від 12.10.2016 (справа № 415/3133/16-п).

Пунктом 5 частини другої статті 61 Закону України «Про національну поліції» (далі Закон № 580) встановлено, що поліцейським не може бути особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

У п.10 ч.1 ст.77 Закону №580 визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

Згідно ч. 2 ст.19 цього Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 12.09.2016 у справі № 415/3133/16-п (яка набрала законної сили 12.10.2016р. за наслідками апеляційного провадження), позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів

Враховуючи набрання законної сили рішення суду щодо притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно прийнято наказ про звільнення позивача зі служби в поліції за статтею 77 частина перша пункт 10 Закону України «Про національну поліцію».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, про те що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами ч. 4. ст..72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 12.09.2016 у справі №415/3133/16-п встановлено вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.

Доводи позивача щодо відсутності у Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області компетенції (повноважень) із встановлення наявності та/або відсутності реального та/або потенційного конфлікту інтересів визначеного Законом України «Про запобігання корупції» колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду у справі № 812/850/16 та не відноситься до спірних правовідносин.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року по справі № 812/1472/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 березня 2017 року по справі № 812/1472/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_2