Справа № 824/795/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/795/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

06 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Шевчук А. В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представників відповідача (апелянта): Бойди Г.В., Смеречанської Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання звільнення незаконним та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання звільнення незаконним та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

20 березня 2017 року на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. № 4791/17) від позивача.

03 квітня 2017 року до Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення на заперечення ОСОБА_2 (вх.№ 5712/17) від відповідача.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зважаючи на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 21.10.2010 працював у Кіцманській районній державній адміністрації Чернівецької області.

26.01.2016 ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату районної державної адміністрації у зв'язку із відсутністю допуску до державної таємниці згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП України на підставі розпорядження Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області №11-ос від 26.01.2016 (а.с. 22).

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.04.2016 у справі №824/136/16, яка набрала законної сили, визнано звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України незаконним, позивача поновлено на роботі та стягнуто заробіток за час вимушеного прогулу (а.с. 23 - 26).

На підставі вказаного судового рішення, розпорядженням Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області від 13.05.2016 №74-ос позивача поновлено на посаді головного спеціаліста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату районної державної адміністрації (а.с. 27).

В той же час, 20.05.2016 відповідач вручив позивачу персональне попередження №01-26/12-298 від 18.05.2016 про звільнення з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки у структуру районної державної адміністрації внесено зміни, а саме виведено сектор взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи та запропоновано позивачу посаду спеціаліста І категорії відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації. В попередженні відповідачем також зазначено, що інших посад, які можна було б запропонувати, відповідно до чинного законодавства немає (а.с. 12).

23.06.2016 Кіцманська районна державна адміністрація Чернівецької області звернулася з клопотанням до голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Кіцманської районної державної адміністрації, в якому просила погодити звільнення позивача з посади головного спеціаліста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату районної державної адміністрації у зв'язку із реорганізацією структури, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 149).

11.07.2017 відповідач додатково повідомив позивача про доповнення персонального попередження від 18.05.2016 №01-26/12-298 підставою звільнення п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", у зв'язку з набранням чинності нової редакції Закону України "Про державну службу". Також позивача повідомлено, що в термін до 12.07.2016 йому необхідно письмово повідомити відповідача про прийняте рішення стосовно запропонованої йому посади спеціаліста І категорії відділу Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації. У разі ненадходження відповіді у встановлений термін районна державна адміністрація буде вважати, що він відмовився від запропонованої посади (а.с. 48).

Листом від 12.07.2016 ОСОБА_2 повідомив відповідача, що запропонована посада спеціаліста І категорії відділу Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації є нерівноцінною, оскільки належить до найнижчої 9 групи оплати праці посадових окладів на посадах державних службовців та є нижчою від групи посади, яку він обіймав, а також запропонована посада є тимчасовою, а саме на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною. Також позивач вказував, що в найкоротший термін готовий розглянути будь-яку пропозицію керівництва райдержадміністрації щодо переведення його на рівноцінну постійну посаду та просив надати письмову відповідь не пізніше 15.07.2016 (а.с. 49).

19.07.2016 профспілковим комітетом працівників райдержадміністрації, за результатами розгляду клопотання Кіцманської РДА від 23.06.2016, в присутності позивача прийнято рішення, яким надано згоду на звільнення позивача з посади головного спеціаліста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату районної державної адміністрації у зв'язку із реорганізацією структури, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 156-157).

Розпорядженням Кіцманської РДА від 20.08.2016 № 96-ОС ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціадіста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату районної державної адміністрації у зв'язку з реорганізацією структури районної державної адміністрації, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" (а.с. 42).

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_2 з 19.08.2016 по 02.09.2016, розпорядженням Кіцманської РДА від 05.09.2016 №106-ОС внесено зміни до розпорядження №96-ОС "Про звільнення ОСОБА_2", а саме: у першому абзаці слова та цифри "20 серпня" замінено на "02 вересня", доповнено другий абзац словами "та грошову компенсацію за невикористані 2 календарних дні додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік" (а.с. 43).

З вказаними розпорядженнями позивача ознайомлено 06.09.2016, що підтверджується його підписами.

Вважаючи звільнення незаконним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанцї виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятих розпоряджень стосовно звільнення ОСОБА_5 із займаної посади, а тому вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на раніше займаній посаді. При цьому, позивачем не доведено та не надано будь-яких доказів щодо завдання йому відповідачем своїми незаконними діями або бездіяльністю моральної шкоди, у зв'язку із чим вимога щодо стягнення моральної шкоди з відповідача є безпідставною.

Колегія суддів погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено в Законі України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб'єкта призначення (ст. 87 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Частиною 3 вказаної статті Закону № 889-VIII визначено, що процедура вивільнення державних службовців на підставі п. 1 ч. 1 цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Державний службовець, якого звільнено на підставі п. 1 ч. 1 цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

Таким чином, норми Закону № 889-VIII передбачають можливість поширення на відносини проходження державної служби трудового законодавства. Оскільки норми спеціального закону (Закон № 889-VIII) не регулюють питання вивільнення державних службовців, суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносинах норми трудового законодавства з даного питання.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави вважати, що припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення з працівником допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення, за умови дотримання відповідної процедури звільнення (попередження за 2 місяці про наступне вивільнення, врахування переважного права на залишення на роботі, наявність скорочення чисельності або штату працівників, змін в організації виробництва і праці тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кіцманської районної державної адміністрації №46 від 12.02.2016 "Про внесення змін у структуру районної державної адміністрації" на підставі ст. 5, 6 та 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", з метою оптимізації структури районної державної адміністрації ліквідовано в тому числі сектор з питань взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи з штатною чисельністю 2 одиниці та утворено посаду головного спеціаліста з питань взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи.

Водночас, 20.05.2016 відповідач вручив позивачу персональне попередження №01-26/12-298 про звільнення з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України та запропонував позивачу посаду спеціаліста І категорії відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації. Також в попередженні заначено, що інших посад, які можна було б запропонувати, відповідно до чинного законодавства немає. 11.07.2016 відповідач надав позивачу доповнення до персонального попередження в частині підстави звільнення, яку змінено на п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Листом від 12.07.2016 позивач повідомив відповідача про те, що посада спеціаліста належить до найнижчої 9 групи оплати праці посадових окладів на посадах державної служби та є тимчасовою на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною. У зв'язку з цим позивач просив перевести його на рівноцінну посаду на постійне місце роботи та повідомив, що розгляне будь-яку пропозицію та просив надати письмову відповідь не пізніше 15.07.2016.

Виходячи з нормативного тлумачення ст. 87 Закону № 889-VIII та ст. 492 КЗпП України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 01.10.2013 у справі № 21-319а13.

В той же час, як встановлено колегією суддів під час перегляду справи в апеляційному порядку та підтверджується матеріалами справи, в Кіцманській районній державній адміністрації на момент звільнення позивача були наявними такі вакантні посади: спеціаліст відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації - на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною (з 13.07.2015 по 13.10.2016), спеціаліст сектору прийому громадян відділу адресних соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації (з 27.07.2016 по 13.12.2016), адміністратор центру надання адміністративних послуг райдержадміністрації та спеціаліст архівного відділу райдержадміністрації (з 01.09.2016 по 05.09.2016).

Апеляційний суд враховує, що зазначені посади належать до нижчої групи оплати праці та позивач відповідав професійним вимогам для зайняття даних посад, проте відповідачем запропоновано ОСОБА_2 лише посаду спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації, а решта посад запропоновані не були.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачу не було запропоновано всі наявні вакантні посади, які останній міг зайняти, у зв'язку із чим звільнення позивача проведено з порушенням вимог ст. 87 Закону № 889-VIII та ст. 492 КЗпП України.

Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що від посади, яка була запропонована в попередженні, відмовився з тих підстав, що посада спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації є тимчасовою і був непроти зайняти іншу вакантну постійну посаду, проте відповідачем інші посади йому не пропонувались.

Не приймаються колегією суддів до уваги доводи апелянта відносно того, що листом від 12.07.2016 позивач відмовився від зайняття посад, які належать до нижчої групи оплати праці, оскільки наявність такої відповіді від позивача не звільняла Кіцманську РДА від обов'язку запропонувати усі вакантні посади, які міг зайняти ОСОБА_2

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем свого обов'язку запропонувати всі вакантні посади позивачу, у зв'язку із чим звільнення останнього відбулося без дотримання відповідної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Враховуючи, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції підтверджено факт незаконного звільнення ОСОБА_2, то не може бути скасоване рішення суду першої інстанції в частині поновлення позивача на посаді головного спеціаліста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату Кіцманської районної державної адміністрації та стягнення із Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецькій області на користь ОСОБА_5 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки дані вимоги позивача є похідними та правомірно задоволенні судом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджують наявності правових підстав для скасування рішення суду першої інстанціх та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 квітня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.