Справа № 826/1307/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2017 року № 826/1307/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І., за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі також позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. (надалі - Уповноважена особа Фонду, відповідач), за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд, третя особа) про визнання протиправною бездіяльності щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (надалі - ПАТ «КБ «Хрещатик»), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язання подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за всіма вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» (сума, що підлягає відшкодуванню, становить 69 741, 84 гривень) за рахунок Фонду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є вкладником та має вклади у розумінні Закону №4452-VI в ПАТ «КБ «Хрещатик», щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію. Отже, позивач набув право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду.

Відповідачем рішення про визнання нікчемними вчинених (укладених) правочинів за участю позивача у встановлений Законом строк не приймалось. Навпаки, Уповноваженою особою Фонду прийнято рішення про необхідність проведення гарантованих виплат на користь позивача за рахунок Фонду. Таким чином, будь-які законні підстави для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду, на час звернення позивача до суду відсутні.

За таких обставин, бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному невиконанні ним своїх передбачених Законом обов'язків щодо включення позивача до Переліку вкладників, є протиправною.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень та копії матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов, суду не надав.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог чи заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір №222D-656862 банківського вкладу "Живи сонячно" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (1, 3 місяці) від 02.02.2016 р.

У відповідності до умов Депозитного договору (п. 1.1.) Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти Вкладника (Вклад) на вкладний (депозитний) рахунок у сумі 15 000,00 дол. США на термін з 02.02.2016р. по 02.05.2016 р. Пунктом 1.2. Депозитного договору передбачено, що процентна ставка на вклад встановлюється у розмірі 8% річних.

Згідно з п. 2.1.2. Депозитного договору нараховані на суму вкладу проценти перераховуються на картковий рахунок, який відкривається Банком на ім'я Вкладника.

Грошові кошти (вклад) у сумі 15 000,00 дол. США внесені Вкладником 02.02.2016р. на депозитний рахунок згідно з Депозитним договором, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 222/16594 від 02.02.2016 р.

В подальшому, 02.04.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги. За умовами вказаного договору (п. 1) ОСОБА_4 передала, а позивач прийняв право вимоги за Депозитним договором в розмірі 2 000,00 дол. США (Дві тисячі доларів США 00 центів). Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. 02.04.2016 р. та зареєстровано в реєстрі за № 325.

Окрім того, , як вбачається з довідки Банку від 15.12.2016 р. № 2-3/3/12024, на ім'я позивача у Банку відкриті також інші вкладні (депозитні), поточні та карткові рахунки, на яких обліковувались залишки грошових коштів позивача.

Зокрема, вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 - 2 000,00 доларів США;

рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_4 - 0,35 доларів США;

вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_5 - 227,67 доларів США;

рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_6 - 0,19 доларів США;

вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_7 - 373,77 євро;

рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_8 - 0,33 євро;

вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_9 - 1,61 тройська унція;

рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_10 - 0,00 тройських унцій;

поточний рахунок № НОМЕР_11 - 0,06 євро;

поточний рахунок № НОМЕР_11 - 0,07 тройських унцій;

карткові рахунки: рахунок № НОМЕР_2 - 0,47 доларів США; рахунок НОМЕР_12 - 255,21 гривень; рахунок № НОМЕР_13 - 11,29 євро; рахунок НОМЕР_14 - 5,15 євро.

В той же час, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016р. № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 р. № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 р. №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016р. №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 р. по 05.06.2018 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Костенку І.І.

Влітку 2016 р. позивач з офіційного сайту Фонду дізнався про початок виплати коштів вкладникам даного банку за рахунок коштів Фонду, у зв'язку з чим, вкладники ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «ОЩАДБАНК», ПАТ «ПУМБ», АБ «ПІВДЕННИЙ» та АТ «УКРСИББАНК» для отримання гарантованої суми відшкодування.

При зверненні до банку-агента АТ «УКРСИББАНК» позивачу відмовлено у виплаті гарантованої суми з посиланням на те, що в реєстрі вкладників відомості про позивача відсутні.

У зв'язку з неотриманням суми відшкодування за вкладом позивач звернувся 05.11.2016р. до Уповноваженої особи з листом, в якому вимагав включити інформацію стосовно нього до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а також подати цю інформацію до Фонду.

У відповідь на вищевказане звернення позивача Уповноваженою особою Фонду листом № 2-3/3/11450 від 21.11.2016 р. проінформовано позивача, що протягом дії тимчасової адміністрації у Банку, запровадженої на період з 05.04.2016 р. по 04.06.2016 р., Уповноважена особа відповідно до делегованих Фондом повноважень та у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Фонду, забезпечувала перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) вкладником протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. Перевірка здійснювалась спеціально створеною комісією на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону; відповідно до нормативно-правових актів Фонду вказана вище перевірка правочинів (договорів) може продовжуватись протягом процедури ліквідації банку і повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня її початку. Також відповідачем повідомлено, що перевірка документів, пов'язаних із вчиненням правочинів відступлення грав (вимог) продовжується.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників, позивач звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23. 02.2012р. № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI).

Частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований статтею 27 Закону №4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У розумінні Закону №4452-VI подальше зобов'язання Фонду гарантування відшкодувати кожному вкладнику суму вкладу у випадку неплатоспроможності банку за рахунок державної грошової компенсації, яка не може перевищувати 200 000 грн. зобов'язанням, яке нерозривно пов'язане саме з особою такого вкладника.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги. За умовами вказаного договору (п. 1) ОСОБА_4 передала, а позивач прийняв право вимоги за Депозитним договором в розмірі 2 000,00 дол. США. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Збирит О.В. 02.04.2016 р. та зареєстровано в реєстрі за № 325.

Пунктом 3 Договору про відступлення права вимоги передбачено, що до позивача переходять права та обов'язки ОСОБА_4 за Депозитним договором в обсязі і на умовах, передбачених цим договором та Депозитним договором. Також, з моменту укладення Договору про відступлення права вимоги позивач вважається стороною Депозитного договору в розмірі 2 000,00 дол. США, а ОСОБА_4 в цьому розмірі втрачає права за Депозитним договором.

На підставі та у зв'язку з укладенням ОСОБА_4 та позивачем вказаного вище договору про відступлення права вимоги внесені відповідні зміни до Депозитного договору.

Зокрема, 04.04.2016 р. між ОСОБА_4, Банком та позивачем укладений Додатковий договір №2 до Депозитного договору, відповідно до умов якого до Депозитного договору внесені наступні зміни:

- змінено редакцію преамбули Депозитного договору в частині визначення сторін договору. Зокрема, однією із сторін Депозитного договору, а саме Вкладником, став позивач (п. 1 Додаткового договору №2);

- змінено редакцію п. 1.1. Депозитного договору. Зокрема, вказаним пунктом договору передбачається, що «Банк приймає грошові кошти «Нового Вкладника» (позивача) в подальшому «Вклад», на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_15/НОМЕР_3, в подальшому «Вкладний», що відкривається Банком на його ім'я, в сумі 2 000,00 дол. США на термін з 02.02.2016 р. по 02.05.2016 р. Банк повертає Вкладнику (ОСОБА_4) та Новому Вкладнику (позивачу) суму Вкладу та сплачує проценти на умовах та в порядку, встановлених цим Договором» (п. 2 Додаткового договору № 2).

На виконання умов вказаних вище Договору про відступлення права вимоги та Додаткового договору № 2 до Депозитного договору Банком проведені операції щодо списання грошових коштів в розмірі 2 000,00 дол. США з вкладного (депозитного) рахунка ОСОБА_4 та зарахування вказаних коштів на вкладний (депозитний) рахунок позивача, що підтверджується меморіальними валютними ордерами № 2 від 04.04.2016 р. та № 222/19355 від 04.04.2016 р.

Таким чином, за умовами Депозитного договору (з врахуванням внесених змін до нього на підставі Додаткового договору №2) позивач є вкладником Банку. Розмір вкладу позивача за вказаними договорами складає 2 000,00 дол. США.

Вказані вище факти та обставини додатково підтверджуються довідкою банку від 15.12.2016р. №2-3/3/12024, підписаною Директором департаменту ліквідаційних процедур ПАТ «КБ «Хрещатик» Полянським О.В.

Таким чином, позивач є вкладником та має вклади у розумінні Закону №4452-VI у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач покладений на нього обов'язок не виконав, інформацію щодо позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду не включив.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які зазаконом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду. Не встановлено наявність таких обставин і судом під час розгляду справи.

Зокрема, відсутні докази прийняття відповідачем будь-якого рішення про визнання нікчемними договорів, укладених за участю позивача. Відповідач не повідомляв позивача про визнання нікчемними укладених правочинів.

У випадку ж коли протягом встановленого законодавством строку дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа не встановлює підстав для визнання правочинів (договорів) нікчемними, вона має включити інформацію щодо осіб до переліку вкладників, що мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, та подати цю інформацію до Фонду.

Окрім того, 02.06.2016 р. Уповноваженою особою Фонду видано Наказ №189 «Про зняття тимчасового обмеження здійснення виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно до п. 1 якого знято тимчасове обмеження здійснення виплат коштів з рахунків вкладників ПАТ «КБ Хрещатик», перелік реєстраційних номерів облікової картки платника податків яких наведено у Додатку №1 до цього Наказу.

В той же час, в п. 2 наказу зазначено: «Внести рахунки вкладників, перелік реєстраційних номерів облікової картки платника податків яких наведено у Додатку №1 цього Наказу, до Переліку/бази вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, відповідно до вимог Положення №14 ...».

У Додатку №1 до вказаного Наказу, під порядковим номером 15, міститься інформація щодо позивача.

Отже, враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач набув право на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі та в порядку, визначеними Законом №4452-VI.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Окрім того, з довідки Банку від 15.12.2016 р. № 2-3/3/12024 про залишки коштів на всіх рахунках, відкритих на ім'я позивача у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», станом на 09.06.2016 р., вбачається, що загальна сума грошових коштів в національній валюті складає 255,21 грн., загальна сума грошових коштів в доларах США складає 2 228,68 доларів США; загальна сума грошових коштів в євро: складає 390,54 євро.

Згідно з Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» процедура виведення Банку з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації розпочалась 05.04.2016 р.

Національним банком України встановлено наступний офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 05.04.2016 р.: 100 доларів США = 2599,4632 гривень, 100 євро = 2958,1891 гривень.

Отже, загальна сума відшкодування коштів за вкладами, що підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок Фонду становить 69 741, 84 гривень і вказана сума не виходить за межі встановленої суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, визначеної Законом №4452-VI.

Зокрема, позивач заявляє позовні вимоги про зобов'язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за всіма вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» в сумі 69 741, 84 гривень за рахунок Фонду.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачена можливість включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду після складення та затвердження такого переліку вкладників.

Відповідно до п. 12 р. II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012р. № 14 (в редакції, чинній на день запровадження тимчасової адміністрації в банку) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 р. за № 1548/21860 (далі - Положення № 14) передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6. р. III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Окрім того, відповідно до редакції Положення №14, яка чинна на час вирішення справи по суті, зокрема, п. 3 р. ІІ Положення Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються:

тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

кількість інформаційних рядків, що змінюються;

підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства на час виведення неплатоспроможного банку з ринку та винесення рішення по суті, Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників.

Встановивши, що внаслідок протиправної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників відбулось порушення прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 року у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 року у справі №826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначеній постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

Проте, проаналізувавши положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд приходить висновком, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку ГПК України.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І. щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка І.І. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» в сумі 69 741, 84 гривень за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентиф. код НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1280,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов