Справа № 826/8661/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 березня 2017 року справа №826/8661/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання Служби безпеки України про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доСлужби безпеки України
провизнання протиправними та скасування наказів
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби безпеки України (далі по тексту - відповідач, СБ України), в якому просить: 1) визнати протиправним і скасувати Наказ Голови СБ України Наливайченка В. від 23 квітня 2014 року №777-ОС в частині накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з військової служби за службовою невідповідністю; 2) визнати протиправним і скасувати Наказ Голови СБ України Наливайченка В. від 25 квітня 2014 року №873-ОС про звільнення з військової служби (з виключенням зі списків особового складу) підполковника ОСОБА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5661/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 24 листопада 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

В судовому засіданні 24 листопада 2016 року відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши у письмовому провадженні заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як встановлює частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Із аналізу вказаних норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом у справах щодо проходження публічної служби вважається день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, зокрема, винесення спірних наказів.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду мотивоване тим, що у клопотанні позивача на ім'я Голови Служби безпеки України від 01 квітня 2016 року про скасування наказу про звільнення з військової служби позивач зазначав, що наприкінці квітня 2014 року начальник відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів СБ України в Управлінні СБУ у м. Севастополі Пилипченко Д.В. усно повідомив позивача, що його та усіх інших співробітників відділу звільнено.

Окрім того, як стверджує відповідач про вищевказану обізнаність ОСОБА_1 про його звільнення ще у 2014 році свідчить також і те, що на запитання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону Зубка О.О., чи намагався залишити територію Автономної Республіки Крим, позивач відповів, що "Спочатку виїхати з АР Крим я не намагався, так як мені повідомили, що я звільнений… Намагатися виїхати з АР Крим я почав з кінця літа 2014 року, так як разом з матір'ю прийняли рішення залишити територію АР Крим", що підтверджується протоколом допиту позивача від 28 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні №0000145".

Отже, відповідач вважає, що позивач визнав та письмово підтвердив, що про звільнення з військової служби в СБ України йому стало відомо ще наприкінці квітня 2014 року.

Як наслідок, на думку відповідача, вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано до суду з порушенням встановленого строку звернення до суду та він має бути залишений судом без розгляду.

Дослідивши матеріали справи Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що матеріали справи підтверджують, що відповідачем не оголошено позивачу оскаржувані накази відразу після їх прийняття.

Докази направлення позивачу оскаржуваних наказів після їх прийняття до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Як стверджує позивач, 01 квітня 2016 року після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000145 він дізнався про прийняття наказу від 25 квітня 2014 року про звільнення його з військової служби та офіційно звернувся з клопотанням до Голови Служби безпеки України про скасування наказу Голови Служби безпеки України Наливайченка В. від 25 квітня 2014 року №873-ОС, а також для отримання копії вищевказаного Наказу Голови СБ України і відповідного наказу Голови Служби безпеки України про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Листом від 25 квітня 2016 року вих. №11/2-Б-162/64 начальник УРОС за дорученням Голови Служби безпеки України повідомив позивача, що його звільнення ґрунтується на вимогах законодавства і підстав скасування відповідних наказів немає; до вказаного приєднані засвідчені копії оскаржуваних наказів.

Лист від 25 квітня 2016 року отримано позивачем 04 травня 2016 року, що підтверджується довідкою Вінницької дирекції зв'язку "Укрпошта" від 27 травня 2016 року №10-12-Б-129.

Таким чином, лише після ознайомлення позивача з листом від 25 квітня 2016 року йому стали відомі підстави притягнення його до дисциплінарної відповідальності і він дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів, та отримав змогу подати належним чином підготовлену позовну заяву про скасування оскаржуваних наказів.

Посилання відповідача на те, що позивач знав про своє звільнення у 2014 році, що підтверджується протоколом його допиту від 28 жовтня 2015 року, не беруться судом до уваги, оскільки показання позивача про те, що у квітні 2014 року начальник відділу усно повідомив йому проте, що наскільки йому відомо, Управління ліквідовано та позивача звільнено, без отримання позивачем офіційних документів про звільнення та оголошення наказу про звільнення, не давало позивачу можливості належним чином підготувати позовну заяву та оскаржити своє звільнення.

Усна заява начальника відділу про звільнення позивача без зазначення підстави такого звільнення та оголошення наказу про звільнення позбавляли позивача можливості оскаржити своє звільнення, оскільки йому не були відомі підстави такого звільнення.

Докази отримання позивачем оскаржуваних наказів до 04 травня 2016 року до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Отже, отримавши 04 травня 2016 року копії оскаржуваних наказів, позивач 04 червня 2016 року направив до суду відповідну позовну заяву.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи із завдань та основоположних принципів адміністративного судочинства, з урахуванням того, що своє звільнення позивач оскаржив до суду протягом місяця після отримання ним копій оскаржуваних наказів у встановлений частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Служби безпеки України про залишення адміністративного позову без розгляду.

2. Визнати поважними причини пропуску звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування наказу Голови Служби безпеки України Наливайченка В. від 23 квітня 2014 року №777-ОС в частині накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його з військової служби за службовою невідповідністю та наказу Голови Служби безпеки України Наливайченка В. від 25 квітня 2014 року №873-ОС про звільнення з військової служби (з виключенням зі списків особового складу) підполковника ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кузьменко