Справа № 1806/2-а-5954/11
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Суми
справа № 1806/2-а-5954/11
ПОСТАНОВА

іменем України

19 липня 2011 року Ковпаківський районний суд м. Сум в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про перерахунок разової грошової допомоги,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про зобовязання відповідача до здійснення перерахунку та доплати разової соціальної грошової допомоги до 5 травня за 2011 р. в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком як інваліду війни 3-ї групи, посилаючись на те, що він є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно ст. ст. 13, 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»позивач має право на щорічну разову грошову допомогу в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком як інвалід війни ІІІ групи. Проте в 2011 році йому було виплачено таку допомоги в сумі 460 грн. Сума заборгованості по виплаті даної допомоги за 2011 рік складає 3 372 грн. Виплатити допомогу в повному розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком відповідач відмовляється, тому просить визнати протиправною виплату відповідачем разової грошової допомоги до 5 травня 2011 р. у розмірі меншому, ніж визначено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та доплату разової соціальної грошової допомоги за 2011 р. згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Також позивач зазначає, що відмова в перерахуванні та доплаті одноразової соціальної допомоги до 5 травня 2011 р. з боку відповідача принижує його честь та гідність, тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав відгук на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету, в тому числі і з виплати одноразової компенсації, здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»Міністерству соціальної політики України, як головному розпоряднику коштів, затверджено бюджетні призначення по виплаті щорічної разової грошової допомоги. Як наслідок, зазначені суми доведені до розпорядника коштів на регіональному рівні (Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації), який з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. № 228 затвердив кошториси для управління. Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених БК України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Згідно з пунктом 40 частини 1 статті 2 БК України документом, що визначає мету, завдання, напрями використання бюджетних коштів, результативні показники та інші характеристики бюджетної програми відповідно до бюджетного призначення, є паспорт бюджетної програми. Відповідно до паспорту бюджетної програми, затвердженого спільним наказом Міністерства соціальної політики України і Міністерства Фінансів України від 14.02.2011 № 51/111 розміри щорічної допомоги на оздоровлення в повній мірі відповідають розмірам, які визначені Постановою КМУ. Вищевикладене в повній мірі підтверджує той факт, що управління має право та можливість виплачувати допомогу лише в тих розмірах, які доведені йому розпорядниками коштів вищого рівня. Тому управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради не має можливості виплатити позивачу допомогу в розмірі, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так як такі кошти не передбачені у місцевому і державному бюджетах та не виділені управлінню. У задоволенні позову просять відмовити.

Суд, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач є інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням управління праці та соціального захисту населення серія ЮА № 020886 (а. с. 6), має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як - інвалід війни, учасник бойових дій.

Відповідно до ст. ст. 13, 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року зі змінами та доповненнями позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідного року в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічно до 5 травня учасника бойових дій, яким є позивач по справі, виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. ч. 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи ст. ст. 46, 64 Конституції України, ч. ч. 3, 4 ст. 8 КАС України та положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», яка є чинною на час виникнення між сторонами спірних правовідносин та встановлює позивачеві право на соціальний захист щодо отримання щорічної допомоги у розмірі кратному до мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача нарахувати та сплатити щорічну допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі встановленому зазначеними законами підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії за віком, яка призначена особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням положення ч. 7 ст. 9 КАС України, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Прожитковий мінімум визначається Законам України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»розміри державних соціальних гарантій на 2011 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Отримання позивачем щорічної разової грошової допомоги за 2011 рік у розмірі 460 грн., не заперечується.

Відповідно, позивачеві потрібно було нарахувати та виплатити в 2011 році щорічну разову допомогу до 5 травня як інваліду війни ІІІ групи, учаснику бойових дій в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Тобто відповідач повинен був керуватись Законом, згідно якого розмір вказаної допомоги визначається залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин суд вважає за необхідне: визнати протиправною виплату відповідачем разової грошової допомоги до 5 травня 2011 р. у розмірі меншому, ніж визначено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та доплату разової соціальної грошової допомоги за 2011 р. згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів»і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п. 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають зясуванню характер правовідносин сторін і якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди у звязку недоплатою разової соціальної грошової допомоги за 2011 р. згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком є безпідставними, так як чинним законодавством України не передбачено відшкодування моральної шкоди у правовідносинах, повязаних з виплатою разової соціальної допомоги.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ст. ст. 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про перерахунок разової грошової допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною виплату Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2011 р. у розмірі меншому, ніж визначено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок та доплату разової соціальної грошової допомоги ОСОБА_1 за 2011 р. згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

В іншій частині позову відмовити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Сум. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя: В.Б. Князєв