Справа № 159/186/17,2а/159/100/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Справа № 876/3191/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 06.02.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 8 роти 4 батальйону УПП у м.Києві ДПП України ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.01.2017р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії АР № 747836 від 12.01.2017р. по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення Правил дорожнього руху /ПДР/ України, як незаконну (а.с.1-4).

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 06.02.2017р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.26-29).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_2, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задоволити (а.с.36-40).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена без жодних доказів вчинення правопорушення; рух великогабаритного транспортного засобу він здійснював на підставі належно виданого дозволу. Окрім цього, 12.01.2017р. після погіршення погодних умов він прийняв рішення припинити рух автомобіля, однак невідкладно це зробити не мав можливості і слідував до найближчого спеціально обладнаного місця стоянки. Відповідачем після зупинки його автомобіля була винесена спірна постанова, чим порушені права апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, о 02 год. 50 хв. 12.01.2017р., позивач, керуючи вантажним автомобілем марки «Рено Магнум», державний номерний знак НОМЕР_1, на 67 км автодороги Київ-Ковель М-07, здійснював перевезення вантажу, габаритні параметри якого перевищують нормативні, в умовах поганої видимості при снігопаді, чим допустив порушення ПДР.

На підставі наведеного, інспектором 8 роти 4 батальйону УПП у м.Києві ДПП України ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 747836 від 12.01.2017р., згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5).

Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко убачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до досліджених під судового розгляду справи доказів в інспектора поліції були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також відповідачем дотримані приписи КУпАП в частині порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття по ній відповідного рішення.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми, з огляду на зазначені обставини.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає дійсним обставинам справи, винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення накладено в межах санкції статті за вчинене правопорушення.

Так, згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 747836 від 12.01.2017р., яка складена у встановленому порядку і вручена позивачу під розпис, о 02 год. 50 хв. 12.01.2017р., позивач, керуючи вантажним автомобілем марки «Рено Магнум», державний номерний знак НОМЕР_1, на 67 км автодороги Київ-Ковель М-07, здійснював перевезення вантажу, габаритні параметри якого перевищують нормативні, в умовах поганої видимості при снігопаді, чим допустив порушення ПДР.

Перевезення вищевказаного вантажу (трактори) здійснювалося на підставі дозволу № 1300-31 НГ від 04.01.2017р. із терміном дії з 08.01.2017р. по 22.01.2017р. (а.с.6).

В частині правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затв. постановою КМ України № 30 від 18.01.2001р., передбачено:

п.4 - рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів;

п.15 - водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється: здійснювати обгін транспортних засобів, що рухаються з швидкістю 30 км/год. і більше; буксирувати інші транспортні засоби; рухатися в умовах туману, ожеледиці, снігопаду та в інших умовах недостатньої видимості; рухатися узбіччям дороги; зупинятися поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

Дозволом № 1300-31 НГ від 04.01.2017р. передбачені особливі умови руху: рух під час погіршення погодних умов (туман, сильні опади, ожеледиця, снігопад тощо) заборонено (а.с.6).

Матеріалами справи стверджується, що о 02 год. 50 хв. 12.01.2017р., позивач, керуючи вантажним автомобілем марки «Рено Магнум», державний номерний знак НОМЕР_1, на 67 км автодороги Київ-Ковель М-07, здійснював перевезення вантажу, габаритні параметри якого перевищують нормативні, в умовах поганої видимості при снігопаді.

Вказані обставини позивачем не заперечуються, не спростовані останні під час судового розгляду справи.

Покликання позивача на вимушений рух автомобіля під час погіршення погодних умов до спеціального місця стоянки не може бути прийнятий до уваги, оскільки останній ознайомлений із змістом наданого дозволу на перевезення габаритного вантажу, мав можливість та був зобовязаний вжити можливих заходів для недопущення руху автомобіля в умовах погіршення погодних умов. Також у своїх поясненнях позивач не навів, до якої саме спеціальної обладнаної стоянки він рухався, з якого часу та в якому місці відбулося погіршення погодних умов тощо.

За наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що позивач дійсно не дотримався норм вищеперерахованих актів та здійснив о 02 год. 50 хв. 12.01.2017р. перевезення вантажу, габаритні параметри якого перевищують нормативні, в умовах поганої видимості під час снігопаду, через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.251- доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015р. у справі № 5-рп/2015 визначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП України, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зміни законодавства, якими надано уповноваженим особам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови по справах про адміністративні правопорушення на місці вчинення порушень, мали місце після винесення вищевказаного рішення Конституційного Суду України. Зокрема, Закон України № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» був прийнятий 14.07.2015р. та вступив в дію з 08.08.2015р.

На реалізацію положень наведеного Закону наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За таких умов висновки рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. у справі № 5-рп/2015 слід застосовувати із врахуванням законодавчих змін, які відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху після 26.05.2015р.

Таким чином, складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом по справі; будь-яких порушень під час її складання відповідачем не допущено.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги колегія суддів враховує, що твердження апелянта про допущені інспектором поліції порушення під час винесення постанови про накладення штрафу не знайшли свого обєктивного підтвердження під час розгляду справи в суді.

Покликання апелянта на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не представлено; також з приводу цих порушень апелянтом не подавалися скарги на дії інспектора поліції до органів Національної поліції, прокуратури тощо.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 06.02.2017р. в адміністративній справі № 159/186/17-а залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

ОСОБА_4