Справа № 815/2693/15
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року К/800/26811/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Борисенко І.В.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 року

у справі № 815/2693/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - відповідач, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси) про скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року скасовано. Прийнто нове рішення, яким позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси № від 23 березня 2015 року в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 5696,25 грн. (в т.ч. за основним платежем - 4557 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1139,25 грн.). Скасовано вимогу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси №Ф- від 23 березня 2015 року в частині сплати боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 10541,86 грн. Скасовано рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси № від 23 березня 2015 року в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1054,20 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 року скасувати (в частині задоволених позовних вимог), а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року залишити в силі.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4, посилаючись на те, що касаційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт перевірки №101/15-54-17-03/НОМЕР_1 від 19 січня 2015 року.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог п.177.2, п.177.4, п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, шляхом завищення валових витрат та заниження суми чистого оподаткування доходу, у зв'язку з чим підлягає донарахуванню 4689,24 грн. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; п.2 ст.6, п.2 ст.7, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження суми єдиного внеску за 2013 рік, внаслідок чого підлягає донарахуванню єдиний внесок у розмірі 8108,85 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси було прийнято: податкове повідомлення рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 5750,05 грн.; вимогу №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 10641,50 грн.; рішення № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1064,20 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно договору оренди №130 від 28.12.2012 року позивачем орендовано у ТОВ «Одеський завод керамічних виробів» нежитлове приміщення (склад) площею 115 кв.м. За умовами вказаного договору орендна плата за використання об'єкту оренди становить 2990 грн. на місць та не включає в себе плату за інші послуги; орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності Орендатора щомісячно до 10 числа поточного місяця.

У графі 10 Книги обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_4 вказані витрати було внесено у періодах: 31.05.2013 р. на суму 14950 грн., 30.06.2013 р. на суму 2990 грн., 31.07.2013 р. на суму 2990 грн., 30.08.2013 р. на суму 2990 грн., 30.09.2013 р. на суму 2990 грн., 31.10.2013 р. на суму 2990 грн., 30.11.2013 р. на суму 2990 грн., 31.12.2013 р. на суму 2990 грн. Підставою для такого віднесення були акти приймання-надання послуг згідно договору №130 від 28.12.2012 р.

Згідно п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.138.4 ст.134 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_4 при визначенні валових витрат підприємницької діяльності застосувала метод нарахувань, за яким дохід від надання послуг та виконання робіт визначається за датою складення акта або іншого документу, який підтверджує виконання робіт або надання послуг. При цьому, як зазначалось вище, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем виконані всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування витрат.

В частині відмови в задоволенні позову ФОП ОСОБА_4 сторонами рішення першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку не оскаржувались.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відхилити.

2.Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015 року залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді І.В. Борисенко

Ю.І. Цвіркун