Справа № 127/20449/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/20449/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії, зобов'язання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії, зобов'язання перерахувати пенсію.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Відповідач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому, крім того, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку зі смертю чоловіка, який працював на посаді начальника відділу прокуратури Вінницької області, позивач отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Дану пенсію отримує відповідно до чинної на той час ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

15.03.2016 року позивач звернулась до відповідача із відповідною заявою, в якій просила здійснити перерахунок призначеної пенсії у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу та надбавок чоловіка позивача, в підтвердження чого надала довідку №18/92 від 24.02.2016 року.

30.03.2016 року відповідач відмовив в призначенні (перерахунку) пенсії позивачу, аргументуючи свою відмову тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів, в тому числі до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують конституційне право позивача на соціальне забезпечення, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача; зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з втратою годувальника на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/92 від 24.02.2016 року, виходячи із розрахунку 60% середньомісячного заробітку відповідної посади працівника прокуратури, починаючи з 01.01.2016 року; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу має здійснюватися відповідно до Закону України "Про прокуратуру" в редакції, чинній на момент призначення пенсії останній.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру".

Приписи частин дванадцятої, сімнадцятої, дев'ятнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї (частина двадцята). Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (чинної заробітної плати). Також зазначає, що в даних спірних правовідносинах до позивача не можуть застосовуватися норми ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", що визначають право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, оскільки позивачу призначена пенсія по втраті годувальника та її розмір визначається від заробітку годувальника (у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї), тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату чи пенсію). Крім того, вказує, що підстави як призначення, так і перерахунку пенсій працівникам прокуратури у Законі України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року N 1789-ХІІ були визначені єдиною статтею - 50-1. У редакції статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", чинній до 01 січня 2015 року вказано, що право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників.

Водночас, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року, яким зокрема, врегульовано порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Крім того, даним Законом встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, положення ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року щодо перерахунку пенсії втратила чинність.

Разом з тим, станом на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії , 15.03.2016 року, Кабінетом Міністрів України не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівників прокуратури, тобто на час звернення позивач із заявою про перерахунок пенсії була відсутньою сама законодавча основа для здійснення такого перерахунку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов не правильного та не обґрунтованого висновку про те, що у відповідача наявні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії відповідно до чт.50 -1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, оскільки положення цієї статті втратили чинність, тому відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову у здісненні такого перерахунку.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог статті 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії, зобов'язання перерахувати пенсію скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4