Справа № 825/1072/16
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ К/800/26921/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року Приватне підприємство «Семенівська мануфактура» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, в якому просило: скасувати рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 102000010/2016/000124/2 від 24.05.2016 року; скасувати карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00115.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року позов було задоволено повністю. Скасовано рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 102000010/2016/000124/2 від 24.05.2016 року. Скасовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00115.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 року апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби було задоволено частково. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року в її резолютивній частині змінено в її другому та третьому абзацах слово «Скасувати» на фразу «Визнати протиправним і скасувати». В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Чернігівська митниця Державної фіскальної служби не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 11.03.2016 року між Приватним підприємством «Семенівська мануфактура», як покупцем та ZHEJIANG KINGSAFE INTERLINING CO., LTD, як постачальником, було укладено контракт № ZKSK/2016.

Відповідно до умов Контракту постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а останній прийняти і оплатити товари в асортименті, в подальшому іменований товар згідно з умовами даного контракту.

Відповідно до статті 3 Контракту, ціна за одиницю товару погоджується та встановлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару до даного контракту.

Відповідно до інвойсу від 31.03.2016 року № JFSN3013 та пакувального листа до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з нетканого матеріалу встановленої кількості та загальною вартістю 17737,07 доларів США.

20.10.2014 року між Приватним підприємством «Національні традиції» (Виконавець) та позивачем (Замовник) укладено договір № 20/10-14/02 про надання послуг по декларуванню товарів, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується за обумовлену плату в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України.

24.05.2016 року для здійснення митного оформлення вищезазначеного товару, Приватним підприємством «Національні традиції» до митного органу в електронному вигляді було подано митну декларацію № 102110001/2016/200947. Митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту).

На підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: контракт № ZKSK/2016 від 11.03.2016 року; інвойс № JFSN3013 31.03.2016 року; пакувальний лист до інвойсу № JFSN3013 від 31.03.2016 року; видаткову накладну № JFSN2903 від 29.03.2016 року; відвантажувальну специфікацію № JFSN0104 від 01.04.2016 року.

Крім цього, митному органу було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіт про оцінку майна, листи постачальника та позивача, прайс-листи.

Враховуючи, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 24.04.2016 року № 102000010/2016/000124/2 із застосуванням шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару.

Обставинами прийняття вказаного рішення у гр.33 рішення зазначено: звіт про оцінку майна № 05-04/06/103 поданий в неповному обсязі, та не дає можливості перевірити ціноутворення; надана калькуляція собівартості на товари від 04.04.2016 року № JFSN3103/0404/001 дійсна на період з 11.01.2016 року по 12.03.2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 31.03.2016 року згідно інвойсу від 31.03.2016 року № JFSN3103; прайс-лист від 25.03.2016 року № JFSN3103 не містить інформації щодо періоду дії цін; згідно статті 2 «Умови поставки» контракту від 11.03.2016 року № ZKSK/2016 та інвойсу від 31.03.2016 року № JFSN3103 умовами поставки згідно «Інкотермс - 2010» є CFR - UA м. Одеса.

Також вказано, що у митного органу наявна цінова інформація на подібні товари: митна декларація від 12.05.2016 року № 100270001/2016/256773. Митну оцінку товару здійснено за резервним методом - 2,40 USD/кг. Попередній метод за ціною контракту не застосовано через те, що подані до митного оформлення документи відповідно до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Неможливо відповідно до вимог ч.9 ст.58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

24.05.2016 року митним органом було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00115, якою Приватному підприємству «Семенівська мануфактура» відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно із статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частини 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно із вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Судами попередніх інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на те, що надані на перевірку калькуляції дійсні в одному періоді, а відвантаження товару здійснювалось в інший, оскільки, як свідчить текст калькуляцій, вона складена на період виготовлення товару, а в самій калькуляції не визначено період її дійсності. Отже, калькуляція собівартості товару підтверджує вартість товарів, що були виготовлені в період, зазначений в калькуляції. Крім того, калькуляція не є документом, по якому здійснюється оплата та поставка товару, оскільки такими підтверджуючими документами є інвойс та коносамент, а сама калькуляція лише розшифровує вартість товару, тобто відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України калькуляція не є обов'язковим документом для визначення митної вартості товарів, а є допоміжним документом, який надається декларантом на власний розсуд.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість посилань митниці на те, що позивачем не було надано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, що не дає змоги перевірити перерахування коштів на дану поставку товару. Так, відповідно до умов контракту № ZKSK/2016 від 11.03.2016 оплата товару здійснюється впродовж 3-х місяців з фактичної дати поставки.

Відповідно до умов зазначеного контракту поставки визначаються та погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та вказуються в рахунку-фактурі. Як вбачається з вказаного рахунку-фактури попередня оплата за даною поставкою не погоджувалась та не проводилась.

Крім того, позивачем були надані митному органу видаткову накладну № JFSN2903 від 29.03.2016 року та відвантажувальна специфікація № JFSN0104 від 01.04.2016 року, які підтверджують факт отримання підприємством задекларованого товару.

При цьому, з інвойсу № JFSN3013 31.03.2016 року вбачається, що товар поставляється за базисом поставки CFR UA ODESSA (вартість і фракт) «Інкотермс 2010». Тобто постачальник взяв на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

При цьому, судами попередніх інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача, що при митному оформленні товарів позивачем не надана інформація щодо числових значень складових митної вартості товарів, а саме - витрат та ризиків, пов'язаних з транспортуванням товарів в місце призначення, та витрат на страхування, оскільки рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів 24.05.2016 року № 102000010/2016/000124/2 не містить посилань митного органу щодо сумніву з приводу числових значень складових митної вартості товарів в частині витрат та ризиків, пов'язаних з транспортуванням товарів в місце призначення, та витрат на їх страхування і виходить за межі встановлених обставин митним органом в спірному рішенні.

Враховуючи, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена, суди дійшли вірного висновку про визнання протиправними та скасування рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 102000010/2016/000124/2 від 24.05.2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00115.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, при вирішенні цієї справи, не допущено, правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 року та постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року, змінену рішенням суду апеляційної інстанції, у справі за позовом Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз