Справа № 145/1868/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 145/1868/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кіосак Н.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

12 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі Вінницької області, в якому просив: постановити рішення, яким визнати дії управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі Вінницької області щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неправомірними; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі Вінницької області призначити йому пенсію за віком з 17.10.2016 року як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р. 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.02.2012 року.

17.10.2016 року позивач звернувся до УПФУ у Тиврівському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 55 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак 17.10.2016 року рішенням комісії УПФУ у Тиврівському районі останньому відмовлено в призначенні пенсії за віком, що оформлено протоколом № 138765 від 17.10.2016 р.

ОСОБА_1 , вважаючи відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні пільгової пенсії позивачу, з чим погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, - які працювалиу зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 8 років.

Згідно підпункту 5 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджених постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації аварі на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Держкомітету СРСР по праці та соціальна питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи: з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_2 виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 16.05.1987року по 21.07.1987 року, що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міноборони України №179/1/8620 від 07.09.2016 року.

Водночас, згідно військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 , в період з 16.05.1987 року по 21.07.1987 року останній виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні сектора №2 Чорнобильської АЕС відповідно з постановою СМ СРСР №666/195 від 05.06.1986 року, зараховується в трудовий стаж і стаж, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1, із зарахуванням місяць за три місяці , доза опромінення 9,675 БЕР, спеціальність шофер.

Крім того, позивачем надано архівну довідку об`єднаного трудовою архіву Тиврівського району від 14.11.2016року №379-01/14, згідно якої в документах Сутисківського заводу «Автоелектроапаратура» у відомостях заробітної плати значиться ОСОБА_1 ливарник і його заробітна плата в 1987 році складала: травень - 97,40; червень - 412,81; липень - 796,11; серпень - 210,85; вересень - 188,17; жовтень - 192,35; листопад -193,31; грудень -254, 09. Водночас, повідомлено, що окремо зазначити суми заробітної плати за роботу на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період військових зборів неможливо.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофрадивід 10 червня 1986 р. N 207-7оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №964- у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Згідно постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСРвід 08.05.86 р. N 168), на решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених до 100 % тарифних ставок, посадових окладів.

Частиною 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`визначено, що довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема - призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих територіях тощо є лише підставами для визначення відповідного статусу.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Згідно п.2 ч.1ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відносяться, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003№1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справі в повному обсязі, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про неправомірність дій управління Пенсійного фонду України в Тиврівському районі Вінницької області щодо відмови у призначенні пенсії позивачу із зменшенням пенсійного віку на 8 рокі згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання вчинити дії щодо відновлення порушених прав останнього, оскільки відсутність первинних документів не може бути підставою для позбавлення його права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.