Справа № 818/33/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р.Справа № 818/33/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

03 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі по тексту - УДМС в Сумській області, відповідач), яким просить визнати протиправними дії щодо відмови у видачі паспорта громадянина України недієздатному ОСОБА_2, який перебуває на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня» (далі по тексту - КЗ СОР «ПОСЛ») в замін паспорту зразка СРСР та зобов'язати відповідача видати паспорт громадянина України недієздатному ОСОБА_2

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що звернулася до відповідача із заявою про заміну та видачу паспорта громадянина України її недієздатного брата ОСОБА_2, який знаходиться на стаціонарному лікуванні у спецзакладі. Проте, відповідачем безпідставно було їй відмовлено в цьому. На думку позивачки, посадові особи відповідача протиправно відмовили їй у вчиненні дій, прямо віднесених до їх виключної компетенції (видача паспорта громадянина України).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії УДМС в Сумській області у відмові в видачі паспорту громадянина України недієздатному ОСОБА_2, опікуном якого є позивач, є недоведеними. Звернення позивача від 19 листопада 2016 року і відповідь відповідача від 30 листопада 2016 року необхідно розглядати як форму звернення громадян та реагування на них, а не як відмову у вчиненні дій. З огляду на порушення позивачем порядку звернення за отриманням вищевказаного документу, відсутні підстави для визнання дії відповідача неправомірними.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить визнати протиправною та скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у судовому засіданні за її відсутності, чим фактично позбавив можливості надати пояснення по суті позову і спростувати позицію відповідача, викладену у запереченнях проти позову. Вказує, що судом необґрунтовано взята до уваги позиція відповідача стосовно її звернень до територіальних підрозділів УДМС в Сумській області з питанням документування паспортом громадянина України її підопічного ОСОБА_2.

Також скаржник вважає, що вказаний документ повинен бути виданий відповідачем з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство», яким зазначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Крім цього зазначає, що судом першої інстанції безпідставно визнана позиція відповідача стосовно того, що подання документів для оформлення паспорта здійснюється лише до територіального підрозділу ДМС у разі відбування особою покарання в установах виконання покарань або перебування на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, оскільки на її підопічного не розповсюджуються норми примусової госпіталізації на підставі судового рішення до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень ст. 200 КАС України задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У справі, що розглядається, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 має статус законного представника свого брата ОСОБА_2 (а.с. 6, 37, 38).

19 листопада 2016 року позивач звернулась до УДМС в Сумській області із заявою про розгляд питання заміни та видачі нового паспорта недієздатному ОСОБА_2 До заяви надала наступні копії документів: свідоцтво про народження ОСОБА_2; довідка, яка підтверджує особу; довідка про період перебування ОСОБА_2 в лікарні; рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним; рішення суду про встановлення опіки; паспорт зразка СРСР; довідка про інвалідність; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 /а.с. 28/.

Звернення позивача ОСОБА_1 було розглянуто відповідачем в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Листом від 30 листопада 2016 року за № 03/Б-17/10-03/6560 у відповідь на це звернення висловив свою думку щодо питання, порушеного ОСОБА_1

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог позивача ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 1 ст. 5 цього Закону документами, що підтверджують громадянство України є паспорт громадянина України.

Порядок обміну паспорта громадянина України визначає Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745, яка набрала чинності 01 листопада 2016 року) - далі по тексту Порядок № 302.

Підпунктом 2 пункту 7 Порядку № 302 установлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: особі, яка досягла 14-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 320 документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються особою або її законним представником/уповноваженою особою до територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби, уповноваженого суб'єкта за зареєстрованим місцем проживання особи.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених відповідними видами правових норм.

Приходячи до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 фактично про визнання незаконною відмову УДМС України в Сумській області провести обмін/видачу паспорта ОСОБА_2, колегія суддів, з огляду на приписи п.п. 2 п. 7, п. 20 Порядку № 302, зазначає про відсутність правових підстав у відповідача приймати рішення про обмін/видачу паспорта недієздатного брата позивача, оскільки з питання, порушеного у заяві від 19 листопада 2016 року, позивач повинна звернутися з відповідною заявою-анкетою до територіального підрозділу УДМС України в Сумській області за зареєстрованим місцем проживання брата.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач обґрунтовано розглянув заяву позивача у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», оскільки позивачем порушена процедура звернення з питанням стосовно документування паспортом громадянина України недієздатного ОСОБА_2

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд здійснюється колегію суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

В апеляційної скарзі позивач не навела нових обставин підстав свого звернення до адміністративного суду, які б відрізнялися від змісту її позовної заяви, інші докази в обґрунтування заявлених позовних вимог до апеляційної скарги також не надані. За поясненнями представник позивача, яка приймала участь у засіданні суду апеляційної інстанції, додаткові докази у позивача відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що посилання ненадання позивачкою особистих пояснень під час розгляду справи судом першої інстанції суттєвим чином не вплинуло на прийняте судове рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 202 КАС України для скасування судового рішення та приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення, відповідно до положень ст. 200 КАС України, - без змін.

Інші доводи сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 94, 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 199 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бенедик А.П. Донець Л.О.
Повний текст постанови виготовлений і підписаний 14 квітня 2017 року.