Справа № 821/580/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 р. м. ХерсонСправа № 821/580/17

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про скасування постанов про стягнення виконавчого збору,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просять: скасувати постанови державного виконавця Беккер О.М. про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 р. ВП № 51823983 з ОСОБА_1, від 30.03.2017 р. ВП № 51824025 з ОСОБА_2; скасувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору № 52024614 від 31.07.2016 р. та про відкриття провадження № 53663838 від 29.03.2017 р. щодо ОСОБА_3.

За приписами п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписами п.1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що за виконавчим листом, виданим 01.02.2016 р. Дніпровським районним судом м.Херсона по цивільній справі № 666/4007/15-ц за позовом ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито виконавчі провадження №№ 52024614, 53663838, 51823983, 51824025.

По кожному з виконавчих провадженнь №№ 52024614, 51823983, 51824025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 60044,93 грн.

Позивачі, вважаючи, що мають спільні права і обов'язки, що виникли з однієї підстави, а саме з рішення суду про стягнення солідарно кредитної заборгованості, не погоджуючись з винесенням постанов про стягнення виконавчого збору щодо кожного з них, а також постанови про відкриття виконавчого провадження № 53663838 від 29.03.2017 р. щодо ОСОБА_3, звернулись з даним позовом до Херсонського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

За змістом ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 статті 181 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, на підставі якого відкриті виконавчі провадження №№ 52024614, 53663838, 51823983, 51824025, видано 01.02.2016 р. Дніпровським районним судом м.Херсона по справі № 666/4007/15-ц, що розглянута в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст.384 ЦПК України), та розглядається судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст.386 ЦПК України.

Крім того, згідно ч.2 п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 р. № 6 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 4) керуючись змістом статті 383 ЦПК України, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, для даної категорії спорів встановлено інший (спеціальний) порядок судового вирішення, а саме передбачено, що вони підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що виключає юрисдикцію адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч.1 ст.109 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про скасування постанов про стягнення виконавчого збору.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачам.

Копію ухвали направити позивачам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 11.5