Справа № 822/339/14
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Київ К/800/39339/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Хмельницькій області, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування рішення і наказу, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року, -

встановив:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про: визнання протиправними дій Головного управління юстиції у Хмельницькій області при проведенні перевірки його діяльності як арбітражного керуючого; визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України від 4 листопада 2013 року щодо застосування до нього як арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 20 листопада 2013 року № 2449/5 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року, виданого ОСОБА_4, та в частині забезпечення внесення запису про анулювання свідоцтва НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України; зобов'язання Міністерства юстиції України в особі Управління з питань банкрутства Департаменту нотаріату та банкрутства поновити у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про дію свідоцтва НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року, виданого ОСОБА_4, та постановити його на ліцензійний облік.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно абзацу другого частини 1 статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2343-XII) арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 2343-XII державний орган з питань банкрутства установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), формує Єдиний реєстр арбітражних керуючих (розпорядників майном, керуючих санацією, ліквідаторів) України та здійснює інші передбачені законодавством повноваження.

За приписами пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 395/2011, Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики з питань банкрутства.

Згідно з підпунктом 41 пункту 4 зазначеного Положення Міністерство юстиції України відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

За пунктами 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 року за № 1113/23645 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок № 1284/5), контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюють Міністерство юстиції України як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Міністерства юстиції України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства (далі - орган контролю).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Порядку № 1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону № 2343-XII, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 серпня 2013 року Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області на підставі Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2013 року, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 червня 2013 року № 1248/5, видано наказ № 368/09 про проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4

Пунктом 2.13 Порядку № 1284/5 передбачено, що на підставі наказу оформлюються посвідчення на проведення перевірки та повідомлення про проведення перевірки, які підписуються керівником структурного підрозділу органу контролю, відповідального за виконання функції державного органу з питань банкрутства.

Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області 21 серпня 2013 року було надіслано позивачеві повідомлення від 20 серпня 2013 року № 06.2-15/28/4344 про проведення перевірки, яке він отримав 22 серпня 2013 року. 20 серпня 2013 року Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області оформлено посвідчення № 47 на проведення планової виїзної перевірки, копію якого ОСОБА_4 отримав 2 вересня 2013 року.

Ураховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що про проведення перевірки позивач був повідомлений належним чином, встановивши, що наказ, повідомлення про проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки оформлені Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно пункту 3.3 Порядку № 1284/5 арбітражний керуючий під час здійснення перевірки має право, крім іншого, не допускати комісію до проведення перевірки у разі неповідомлення про проведення перевірки належним чином, а також у випадках, якщо планова перевірка проводиться з порушенням вимог щодо періодичності проведення перевірок, передбачених цим Порядком, або якщо голова або член комісії не надали копію посвідчення на проведення перевірки у випадках, передбачених цим Порядком.

Таким чином, вважаючи, що планова перевірка призначена з порушенням вимог чинного законодавства, а повідомлення про проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки оформлені не у встановлений спосіб, позивач мав право не допустити посадових осіб Головного управління юстиції у Хмельницькій області до проведення перевірки, однак, як встановлено судами, таким правом не скористався.

З 2 вересня 2013 року до 11 вересня 2013 року комісією у складі трьох осіб (начальник, провідний і головний спеціалісти відділу з питань банкрутства Управління з питань нотаріату та банкрутства Головного управління юстиції у Хмельницькій області) було проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 на предмет додержання ним вимог законодавства під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство.

За результатами проведеної перевірки складено довідку про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 11 вересня 2013 року № 13, на яку листом від 18 вересня 2013 року за вихідним № 1 ОСОБА_4 надав письмові пояснення, зауваження та заперечення, просив до акту про проведення планової перевірки арбітражного керуючого не включати 19 з 20 резолютивних пунктів довідки, як такі, що є передчасними, необґрунтованими, спростованими та такими, що не відповідають дійсності.

З урахуванням поданих позивачем пояснень, зауважень та заперечень на зазначену довідку від 11 вересня 2013 року № 13 і усунутих деяких порушень комісією складено відповідний акт перевірки діяльності арбітражного керуючого від 20 вересня 2013 року № 47.

Відповідно до висновків цього акту перевіркою встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 порушено (порушення підлягають усуненню):

1. вимоги частин 1, 2 статті 110 Закону № 2343-XII, а саме: відсутній договір страхування професійних ризиків за шкоду, заподіяну внаслідок неумисних дій або помилки під час здійснення повноважень арбітражного керуючого;

2. вимоги частини 1 статті 116 Закону № 2343-XII (у редакції, чинній з 19 січня 2013 року) і Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2013 року № 447/5, а саме: відсутня номенклатура справ арбітражного керуючого; справи, по яких арбітражний керуючий ОСОБА_4 здійснює свою діяльність, належним чином не впорядковані;

3. вимоги частин 12, 14 статті 31 Закону № 2343-XII, а саме: не надано клопотань до господарського суду щодо затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень по СВК «Полісся» та КП «Хмельницький міський молочний завод»;

4. вимоги частини 7 статті 30 Закону № 2343-XII, а саме: ліквідатором не закрито рахунки СВК «Полісся» в банківських установах;

5. вимоги абзацу четвертого частини 1 статті 25 Закону № 2343-XII, а саме: арбітражним керуючим не вживалися заходи щодо оцінки майна СВК «Полісся», не проведено інвентаризацію та оцінку майна ТОВ «Будвест ЛТД Ко»;

6. вимоги частини 1 статті 30 Закону № 2343-XII: арбітражним керуючим не вжито передбачених законодавством заходів щодо реалізації майна підприємств-банкрутів ТОВ «Будвест ЛТД Ко» та ВАТ «Віньковецький консервний завод»;

7. вимоги абзацу тринадцятого частини 1 статті 25 Закону № 2343-XII, а саме: арбітражним керуючим не вживалися заходи щодо пошуку, виявлення майна, зареєстрованого за КП «Хмельницький міський молочний завод», ТОВ «Будвест ЛТД Ко»;

8. вимоги частини 15 статті 31 Закону № 2343-XII: за відсутності ухвали господарського суду про затвердження додаткової винагороди та порушення ліквідатором рішення комітету кредиторів від 7 жовтня 2008 року, арбітражним керуючим виплачено собі за рахунок коштів від реалізованого майна боржника КП «Хмельницький міський молочний завод» додаткову винагороду в сумі 530395,56 гривень та включено до звіту ліквідатора КП «Хмельницький міський молочний завод» витрати, які не погоджувалися з комітетом кредиторів;

Згідно звіту ліквідатора про витрати, наданого на затвердження господарському суду, та ухвали господарського суду Хмельницької області від 14 лютого 2013 року ліквідатором включено витрати, які не погоджувалися з комітетом кредиторів, зокрема, ліквідатором виплачено охоронній фірмі 44000 гривень, оплачено оренду нежитлового приміщення на загальну суму 92400 гривень, оплачено витрати з надання юридичних послуг на суму 108000 гривень, витрати на оплату підвищення кваліфікації фахівців в сумі 790 гривень та 2000 гривень за участь у семінарі. Також ліквідатором проведено страхування життя та здоров'я арбітражного керуючого в сумі 9999,50 гривень за рахунок коштів від реалізованого майна боржника, а не за рахунок коштів кредиторів. Загалом дані витрати становлять більше 200000 гривень. Враховуючи викладене, комісія дійшла висновку про те, що арбітражним керуючим завдано шкоду боржнику та кредиторам.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 14 лютого 2013 року у справі № 13/3-Б, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 17 липня 2013 року, відмовлено в затвердженні звіту ліквідатора про витрати за весь період діяльності та звіту ліквідатора про проведену роботу і ліквідаційного балансу банкрута - КП «Хмельницький міський молочний завод».

Зазначеною ухвалою господарського суду, зокрема, встановлено, що в порушення вимог чинного законодавства ліквідатором ОСОБА_4 самостійно без рішення комітету кредиторів за відсутності ухвали господарського суду про затвердження такої винагороди виплачено собі за рахунок коштів від реалізованого майна боржника додаткову винагороду в розмірі 15%, що складає загалом 530395,56 гривень. В порушення вимог чинного законодавства ліквідатором проведено страхування життя та здоров'я арбітражного керуючого в сумі 9999,50 гривень, оскільки відповідно до пункту 17 частини 1 статті 31 Закону № 2343-XII життя та здоров'я арбітражного керуючого можуть бути застраховані за рахунок коштів кредиторів, а не за рахунок коштів від реалізованого майна боржника. Даним судовим рішенням також встановлено ряд інших допущених ліквідатором порушень.

9. вимоги абзацу восьмого частини 1 статті 25 Закону № 2343-XII: не вжито заходів щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту ТОВ «Будвест ЛТД Ко»;

10. вимоги абзацу другого частини 1 статті 25 Закону № 2343-XII: арбітражним керуючим не прийнято до свого відання майно боржника ТОВ «Будвест ЛТД Ко» та не вжито заходів по забезпеченню його збереження;

11. вимоги абзацу сьомого частини 1 статті 25 Закону № 2343-XII: ліквідатором не сформовано ліквідаційну масу боржника ТОВ «Будвест ЛТД Ко».

Також перевіркою встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 порушено (порушення, які не підлягають усуненню):

1. вимоги частини 12 статті 30 Закону № 2343-XII та статті 115 Господарського процесуального кодексу України: арбітражним керуючим не виконано вимоги ухвали господарського суду від 23 серпня 2013 року по ВАТ «Віньковецький консервний завод»;

2. вимоги частини 11 статті 30 Закону № 2343-XII, а саме: не подавалися комітету кредиторів не рідше одного разу на місяць звіти про свою діяльність, інформація про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів божника, а також інша інформація на вимогу комітету кредиторів по КП «Хмельницький міський молочний завод» та ТОВ «Будвест ЛТД Ко»;

3. вимоги частини 3 статті 23 Закону № 2343-XII та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, а саме: з порушенням термінів направлено лист щодо опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ТОВ «Будвест ЛД Ко».

В акті зазначено, що за результатами перевірки виявлені порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

20 вересня 2013 року позивач ознайомився з актом перевірки та отримав його примірник, у графі зауваження (пояснення, заперечення) арбітражного керуючого зазначив: «мої зауваження, заперечення, подані 18 вересня 2013 року на 5-ти аркушах з додатками на 20-ти аркушах я подав раніше. Крім того, до Дисциплінарної комісії будуть подані додаткові заперечення, зауваження, спростування з додатками».

Дослідивши матеріали справи та встановлені обставини, перевіривши доводи позивача щодо протиправності дій при проведенні перевірки, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що планова виїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 проведена та оформлена відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

При цьому суди звернули увагу на те, що комісією при проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого.

За поясненнями представника Головного управління юстиції у Хмельницькій області судами встановлено, що в акті зроблено описку щодо виду перевірки.

Ураховуючи усі обставини, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що така описка сама по собі не може бути підставою для визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління юстиції у Хмельницькій області з проведення перевірки.

За приписами пункту 6.11 Порядку № 1284/5 у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Міністерства юстиції України, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція). До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.

24 вересня 2013 року Головне управління юстиції у Хмельницькій області направило Міністерству юстиції України, Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу пропозицію № 06.2-15/1/4664 щодо внесення подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення.

Департаментом нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) внесено подання від 3 жовтня 2013 року № 30 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 107 Закону № 2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно зі статтею 108 Закону № 2343-XII дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики. Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень. Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п'яти членів комісії. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

У статті 109 Закону № 2343-XII закріплено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно витягу з протоколу № 05/11/13 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 4 листопада 2013 року комісія, розглянувши подання від 3 жовтня 2013 року № 30 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення за пропозицією Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 24 вересня 2013 року № 06.2-15/1/4664 на підставі акта планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 20 вересня 2013 року № 47, вирішила (одноголосно):

1) Застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання від 3 жовтня 2013 року № 30.

2) Внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

3) Рекомендувати Департаменту нотаріату та банкрутства на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_4; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); в) повідомити про прийняте рішення арбітражного керуючого ОСОБА_4 та Головне управління юстиції у Хмельницькій області.

4) Рекомендувати Департаменту нотаріату та банкрутства направити копії матеріалів планової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України для вжиття відповідних заходів реагування.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що прийняте Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) рішення від 4 листопада 2013 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) суперечить вимогам статті 109 Закону № 2343-XII, суди правильно зазначили, що рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення відповідно до приписів частини 3 статті 109 Закону № 2343-XII приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Акт перевірки діяльності арбітражного керуючого, в якому зафіксовано виявлені порушення, вчинені ОСОБА_4, складено 20 вересня 2013 року. Рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) 4 листопада 2013 року, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії № 05/11/13, тобто в межах двох місяців з дня виявлення порушень. В акті перевірки діяльності арбітражного керуючого встановлено низку порушень вимог Закону № 2343-XII, які, в тому числі, вчинені позивачем протягом року, що передував перевірці.

Колегія суддів касаційного суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі, з дотриманням строків накладення дисциплінарного стягнення.

Накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (пункт 5 частини 1 статті 112 Закону № 2343-XII).

20 листопада 2013 року Міністерством юстиції України видано наказ № 2449/5 «Про анулювання свідоцтв про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), виданих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.», пунктом 1 якого анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року, видане ОСОБА_4, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 11 листопада 2013 року № 4 та протоколу її засідання від 4 листопада 2013 року № 5/11/13.

Пунктом 4 зазначеного наказу Управлінню з питань банкрутства Департаменту нотаріату та банкрутства наказано: забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України; копію цього наказу у триденний строк з дня його видання надіслати арбітражному керуючому, діяльність якого припинена.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що оскільки на арбітражного керуючого ОСОБА_4 Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) накладено дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), то наказ Міністерства юстиції України від 20 листопада 2013 року № 2449/5 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року, виданого ОСОБА_4, винесено правомірно, правових підстав для визнання його протиправним та скасування немає, як і підстав для зобов'язання Міністерства юстиції України в особі Управління з питань банкрутства Департаменту нотаріату та банкрутства поновити у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про дію свідоцтва НОМЕР_1 від 6 лютого 2013 року, виданого ОСОБА_4, та постановити його на ліцензійний облік.

Ураховуючи вищевикладене та встановлені обставини цієї справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій

не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Хмельницькій області, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, скасування рішення і наказу, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.