Справа № 279/5298/16-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Моголівець І.А.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" квітня 2017 р. Справа № 279/5298/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "09" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 08.11.2016 звернувся до Коростенського міськрайонного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить зобов'язати відповідача відновити йому з 08.05.2016 пенсію призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області постановою від 09.12.2016 в задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - відмовив.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення " № 213-V-111 від 02.03.2015, який набрав чинності з 01.04.2015, а також Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 про визнання неконституційними положення частини сьомої ст. 43, першого речення першої частини статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення, враховуючи таке.

Встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. Також позивач працює на посаді начальника Коростенського районного відділу управління державної міграційної служби України в Житомирській області.

У зв'язку з роботою позивача на державній службі, останньому була припинена виплата пенсії.

У вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою та просив відновити виплату пенсії.

Листом від 03.10.2016 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії позивачу, посилаючись на те, що позивач продовжує працювати на посаді, передбаченій Законом України "Про Державну службу", тому підстави для відновлення виплати пенсії відсутні.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову та вважав правомірними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу на підставі Закону України № 911-УІІІ від 24.12.2015 р

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

01 січня 2016 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, відповідно до якого були внесені зміни, якими з 01 січня 2016 року встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до вказаного закону були внесені зміни до першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зміни до абзацу другого і третього частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Зміни внесені Законом № 911-VIII від 24 грудня 2015 року неконституційними на час винесення судового рішення визнані не були.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 про визнання неконституційними положення частини сьомої статті 43, першого речення першої частини статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положення частини сьомої статті 43, першого речення першої частини статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-Х11 визнані неконституційними

Зазначені положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач норм вказаного Закону України та Конституції України не порушував.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "09" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,