Справа № 817/1799/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" квітня 2017 р. Справа № 817/1799/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці ДФС. третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 26.08.2016 №204000009/2016/000028/1 та внесення відповідних змін до декларації, зобов'язати відповідача повернути надмірно сплачені митні платежі (грошові зобов'язання) в розмірі 16468,00грн.

Позов обґрунтовано тим, що 18.08.2016 ним придбано автомобіль Volkswagen Passat, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за 6950 євро, що на дату покупки становить згідно з курсом НБУ 196615,32 грн, даний автомобіль мав пошкодження, у зв'язку з чим його ціна була нижча ніж за аналогічний автомобіль без пошкоджень. Проте відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2016/000028/1 та на підставі періодичного довідника Schwackelist 2016 SPS-D 7/2016, визначив вартість автомобіля в розмірі 8541 євро, що згідно з курсом НБУ становило 244244,24 грн. Тож, позивачем було здійснено додаткові платежі в розмірі 16468,00 грн. Вказує, що позивачем було замовлено експертизу, яку проведено Рівненською торгово-промисловою палатою, згідно з висновком експертизи від 23.08.2016 вартість автомобіля визначена в розмірі 6828 євро. Також на вимогу митника було зроблено ще один експертний висновок №А-574 з визначенням б/у запчастин, які необхідно замінити.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці Державної фіскальної служби України за №204000009/2016/000028/1 від 26.08.2016. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення про коригування митної вартості товару (транспортного засобу) прийняте у зв'язку з наявністю на момент митного оформлення транспортного засобу обґрунтованих сумнівів у правильності декларування митної вартості. Вказує, що обираючи метод визначення митної вартості товару, відповідачем дотримано вимоги положень статті 57 Митного кодексу України, а при визначенні вартості імпортованого вантажного автомобіля марки "VOLKSWAGEN", модель "PASSAT", 2011 року виготовлення, за основу взято вартість на подібні транспортні засоби, що вказана у довіднику Schwakeliste.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги. Просив відмовити в її задоволенні. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив її задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що 17.08.2016 позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб - вантажний автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "PASSAT", 2011 року випуску, номер кузова - WVWZZZ3СZВЕ351535, вартість якого становила 6950,00 євро, що підтверджується рахунком-фактурою (інвойс) (а.с.64). Вказаний автомобіль ввезено на територію України.

26.08.2016 представником позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (декларантом) для здійснення митного оформлення даного транспортного засобу Рівненській митниці ДФС подано митну декларацію за №204050003/2016/012982 на ввезений транспортний засіб, згідно з якою заявлено митну вартість товару в розмірі 6950 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції), графа 43 декларації. Так, в графі 42 митної декларації "ціна товару" зазначено 6950 євро, в графі 45 "коригування" вказано 1987746,95грн, в графі 23 "курс валюти" - 28,596684 грн (а.с.61).

До вказаної митної декларації декларантом долучено: акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 19.08.2016 №209100004/2016/000773; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30.03.2011 DX528981; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією б/н від 23.08.2016; рахунок-фактуру (інвойс) 7245 від 17.08.2016; договір про надання послуг митного брокера 027-Г-С від 15.08.2015; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 17.08.2016; декларацію про походження товару від 17.08.2016; довідку з сертифікації від 22.08.2016.

26.08.2016 відповідач, за результатами розгляду поданої митної декларації №204050003/2016/012982 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв'язку відсутністю у поданих документах належних відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; неподанням декларантом всіх додаткових документів, витребовуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.3 ст.53 Митного кодексу України. Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів від 26.08.2016 за №204000009/2016/00026 (а.с.68).

У зв'язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за №204000009/2016/000028/1 від 26.08.2016, яким розрахунок числового значення митної вартості здійснено наступним чином: 8900 EUR + (7,5%-10,5%)-46*2 EUR = 8541,00 EUR або VW грн за курсом НБУ на день подання товару до митного оформлення (а.с.62).

26.08.2016 представником позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (декларантом) для здійснення митного оформлення транспортного засобу, з урахуванням рішення про коригування митної вартості №204000009/2016/000028/1 від 26.08.2016, подано Рівненській митниці ДФС митну декларацію за №204050003/2016/013049 на ввезений транспортний засіб, згідно з якою заявлено митну вартість товару в розмірі 8571 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено, як того вимагало оскаржуване рішення, за резервним методом, графа 43 декларації (а.с.60).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 2-1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7)копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4)виписку з бухгалтерської документації;

5)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7)копію митної декларації країни відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1)невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2)неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4)надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року по справі №21-53а15, яка в силу вимог частини 1 статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для врахування судом при розгляді та вирішенні цієї адміністративної справи.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що митна вартість автомобіля визначена на підставі відомостей щодо цінових рівнів на подібні транспортні засоби, наявні у періодичному довіднику Schwackelist 2016 SPS-D 7/2016, сторінка 3013. Для визначення митної вартості висновку експерта Рівненської торгово-промислової палати від 23.08.2016 року б/н щодо вартості автомобіля подано не було. Наявний лише висновок від 23.08.2016 року № А-574 про визначення ринкової вартості запасних частин для ремонту імпортованого автомобіля.

Суд встановив, що згідно з висновком Рівненської торгово-промислової палати від 23.08.2016 б/н вартість транспортного засобу Volfswagen Passat, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1, рік випуску 2011, бувший у використанні, станом на 23.08.2016 становить 195252 гривні, 29375 злотих або 6828 євро по курсу НБУ на дату оцінки (а.с.21-27). Відповідний висновок складений у відповідності до Методики товарознавчої експерт оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Також в матеріалах справи наявний і висновок Рівненської торгово-промислової палати від 23.08.2016 А-574, згідно якого вартість запасних частин, які необхідні для відновлення транспортного засобу становить 28946 грн. або 1012,31 євро за курсом НБУ на дату оцінки. На вказаний висновок і посилається відповідач та вказує, що саме він був поданий разом з митною декларацією для митного оформлення.

Проте колегія суддів не приймає вказаних доводів відповідача, оскільки в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 26.08.2016 року та картці відмови у прийнятті митної декларації (а.с. 11-14) зазначений перелік документів, які подавалися декларантом, серед яких зазначено висновок експерта б/н від 23.08.2016 року, а не за № А-574.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що позивачем подано достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, визначеної за умовами контракту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 26.08.2016 №9/2016/000028/3 та його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська митниця ДФС вул.Соборна,104, м.Рівне, 33028

4-третій особі: Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області - вул.С.Петлюри,13, м.Рівне,33028,