Справа № 814/596/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/596/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю: секретаряОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа Національна поліція України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 47 о/с від 21.03.2016 року в частині її звільнення, поновити на раніше займаній посаді, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки її безпідставно включено до списку поліцейських, які підлягали атестуванню, а процедура атестації проведена з порушенням вимог Інструкції про проведення атестування, зокрема без дослідження інформації про результати службової діяльності позивача.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не надав належної правової оцінки доводам відповідача, що атестація проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, протокол атестаційної комісії відповідає вимогам Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, позивач законно звільнена з органів поліції, отже в задоволенні позову слід було відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 04 серпня 2006 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_5 проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року - в органах поліції на посаді інспектора Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання «старший лейтенант поліції».

На виконання доручення Національної поліції України від 28.01.2016 року Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області прийнято наказ №52 від 01.02.2016 року «Про проведення атестування особового складу ГУНП України в Миколаївській області».

03 березня 2016 року Атестаційна комісія №7 НП України в Миколаївській області за результатами співбесіди прийняла рішення, оформлене протоколом від 03 березня 2016 року ОП№15.00004339.0023434, про невідповідність позивача займаній посаді і рекомендувала звільнити її зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішенням Апеляційної атестаційної комісії Південного регіону №3 від 10 березня 2016 року, оформленим протоколом від 10 березня 2016 року ОП№15.00004601.0023434, відхилено скаргу позивача на рішення Атестаційної комісії №7 НП України в Миколаївській області від 03 березня 2016 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21 березня 2016 року № 47 о/с ОСОБА_5 звільнено зі служби в поліції згідно пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Законність рішення Атестаційної комісії та наказу про звільнення зі служби є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач законно був включений до списку осіб, що підлягали атестації, проте оскільки атестаційною комісією не враховано всіх даних про особу, не дотримано балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, невмотивовано дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність її звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного наказу та поновлення позивача на посаді, проте мотиви, з яких виходив суд, є помилковими, що є підставою для зміни ухваленого у справі рішення.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон №580), пунктами 8, 9, 12 розділу XI якого передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Крім того, згідно пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Тобто, зазначений пункт Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після прийняття на службу в поліцію для подальшого проходження служби.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на підставі особистої заяви ОСОБА_5 наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №3о/с від 07 листопада 2015 року позивача без проведення конкурсу призначено на посаду інспектора Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції».

Отже остання прийнята на службу до поліції на умовах, визначених пунктами 9 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про призначення за її згодою.

Водночас, відповідно до приписів частини першої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Перелік підстав для атестування визначено у частині другій статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», так, атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Кожна з зазначених підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність визначених законом підстав для включення ОСОБА_5 до списку поліцейських, які підлягають атестації. Не надано таких доказів Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області і в ході розгляду справи в суді.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що атестацію ОСОБА_5 проведено незаконно, отже результати цієї атестації не тягнуть для позивача жодних юридичних наслідків, а відтак, її звільнення з органу поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) є незаконним саме з вищенаведених підстав.

Оскільки в апеляційній скарзі не наведено інших доводів щодо незаконності судового рішення, колегія суддів не досліджувала правильність визначення судом першої інстанції розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, отже в цій частині судове рішення є правильним.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але в частині його обґрунтування помилково застосовано норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити мотивувальну частину оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст.195, 196, ст.198, ст.201, ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року змінити.

Мотивувальну частину постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа Національна поліція України, про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викласти в іншій редакції.

В іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Л.В. Стас

ОСОБА_3