Справа № 398/74/17
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/74/17
провадження №: 2-а/398/87/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
"12" квітня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі :
головуючого Крімченко С.А..
при секретарі Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, третя особа Міністерство оборони України , Олександрійський об`єднаний міський військовий комісаріат , Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про визнання рішення і дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної прикордонної служби України, третя особа Міністерство оборони України , Олександрійський об`єднаний міський військовий комісаріат , Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про визнання рішення і дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.В позовній заяві просить зобов`язати Державну прикордонну службу України нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу , передбачену ст..16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, передбаченому п.»б» ч.1 ст.16-2 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».Позов обґрунтовано тим, що він в 1978-1980 роках він проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що входила до складу Прикордонних військ КДБ СРСР та отримав під час служби поранення , внаслідок якого отримав другу групу інвалідності.Це підтверджується випискою з акту огляду медико- соціальної експертної комісії № 157-1/0 від 26.02.2014 року, довідкою МСЕК 10ААВ №766677, витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №2881 від 20.11.2013 року , актом судово-медичного дослідження №484 від 11.11.2013 року, копіями військового квитка , копією обліково-послужної картки ХІ-79 , посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_2 від 04.04.1996 року, посвідчення інваліда 3 групи- учасника бойових дій НОМЕР_3 від 14.02.2014 року.
З відповідною заявою та пакетом документів він звернувся до Олександрійського ОМВК для призначення одноразової грошової допомоги.Військовий комісар в відповіді від 24.09.2015 року зазначив, що подані ним документи не можуть бути направлені на розгляд комісії Міністерства оборони України , так як у наданій ним копії військового квитка зазначено місце проходження служби в в/ч НОМЕР_1 , яка була підпорядкована прикордонним військам.Згідно роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 31.03.2009 року №248/6/с/258-д документи на військовослужбовців строкової служби , які проходили службу в інших силових структурах , крім Міноборони, не оформляти та не подавати на розгляд комісії Міністерства оборони України.Тому йому було запропоновано було по даному питанню звернутися до Державної прикордонної служби України.З відповідною заявою та пакетом документів він звернувся і до відповідача Державної прикордонної служби України.Але відповідач також відмовив йому в призначенні одноразової грошової допомоги.Мотиви відмови полягають в тому, що нормативно-правовими актами України не встановлено, що Прикордонні війська України або Державна прикордонна служба України є правонаступником військових частин та підрозділів Прикордонних військ КДБ СРСР.Відсутні нормативні приписи, які зобов`язують або надають повноваження Адміністрації Державної прикордонної служби України виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям колишніх прикордонних військ КДБ СРСР.При цьому зазначено, що на обліку в органах Держприкордонслужби він не перебуває.Будь-які інші правовідносини між органами Держприкордонслужби та ним відсутні.Відповідач вважає, що питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги має розглядати Міністерство оборони України. Тому він вимушений звернутися до суду.
В судове засідання позивач не з`явився , направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує і просить його задоволити.
Представник третьої особи Міністерства оборони України Вологоджаніна О.Д. підтримала позов і просить його задоволити.
Представник третьої особи Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Савицький О.М. заперечує щодо задоволення даного позову.
Представник третьої особи Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, направив письмове заперечення проти позову , в якому вважає безпідставним залучення Державної казначейської служби України до участі в даній справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 1978-1980 роках проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що входила до складу Прикордонних військ КДБ СРСР та отримав під час служби поранення , внаслідок якого отримав третю групу інвалідності . Позивач брав участь у бойових діях, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній Республіці Афганістан в складі в/ч НОМЕР_4 . Військові частини НОМЕР_4 та 2066 входили до складу Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР. Позивач має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 . Під час проходження строкової військової служби у Демократичній Республіці Афганістан отримав поранення голови, обличчя ( контузія 1980 р.).
Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 11листопада 2013 року №484, рубці, виявлені у ОСОБА_1 рубці обличчя , волосистої частини голови є наслідком загоєння ран, спричинених від осколкових зарядів вогнепальної зброї. Осколкові поранення обличчя зазвичай супроводжуються контузією головного мозку. Давність отриманих поранень може відповідати періоду проходження військової служби при участі у бойових діях, виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній республіці Афганістан в 1980 році.
За змістом протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 20 листопада 2013 року №2881, витяг з якого міститься в матеріалах справи, поранення голови, обличчя, контузія (1980), наслідком якого стали шкіряні рубці в лівій надбрівній ділянці , в лівій скроневій ділянці , що підтверджується актом судово-медичного дослідження Кіровоградського обласного бюро судово- медичної експертизи №484 від 11.11.2013 , що у подальшому призвело до розвитку : « Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ( контузії головного мозку 1980 р.) , що підтверджено військово-медичними і військово-обліковими документами , є такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії.
18 лютого 2014 року позивач вперше пройшов медико-соціальну експертизу, якою йому було визначено ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що свідчить виписка з акта огляду медико-соціальної експертною комісією до довідки серії 10 ААВ №766677. Згідно з цією довідкою інвалідність встановлено з 03.02.2014 року безтерміново..
Судом встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державною і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII, норми Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.
Частиною 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) передбачалося, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975).
Таким чином, судом встановлено наявність у позивача права на одноразову грошову допомогу.
Зокрема, п. 4.7 Розділу ІV Наказу № 530 передбачено, що документи на одержання одноразової грошової допомоги у разі призначення інвалідності оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.
Відповідно до п. 13 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, визначено, що керівник уповноваженого органу, (в даному випадку Кіровоградський обласний військовий комісаріат) подає у 15-ти денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів (а саме Міністерству оборони України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10, 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів (Міністерство оборони України) приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже вказаний нормативний акт чітко розмежовує повноваження уповноваженого органу (а саме військового комісаріату) та головного розпорядника бюджетних коштів (тобто, Міністерство оборони України).
Судом встановлено, що Департамент фінансів Міністерства оборони України не направляв документи позивача до головного розпорядника бюджетних коштів (до Міністерства оборони України) для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги; документи позивача не були направлені безпосередньо до Комісії Міністерства оборони України, яка має право приймати рішення щодо можливості призначення грошової допомоги.
Отже, Міністерство оборони України висновків щодо призначення позивачу або відмови у призначенні грошової допомоги не приймало; і не могло приймати, оскільки такі документи Міністерству оборони України не направлялися Кіровоградським обласним військовим комісаріатом.
Судом приймається до уваги до уваги правова позиція ,висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року у справі №21-446а14 та 21 квітня 2015 року у справі № 21-135а15.
Згідно зі статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.
Відповідно до частин 2, 6, 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).
Згідно з пунктами 11 та 13 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови
Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року (далі Порядок № 393), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави суду вважати, що законодавцем передбачено прирівнювання соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України.
Разом з цим, законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України на прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги позивача у зв`язку із встановленням останньому III групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан.
Окрім цього суд вважає за необхідне зауважити, що позивачу слід надати до Кіровоградського обласного військового комісаріату копії необхідних документів, визначених пунктом 11 Порядку №975 для вирішення питання про призначення йому одноразової грошової допомоги.
При цьому, Кіровоградський обласний військовий комісаріат, одержавши від позивача копії необхідних документів, визначених пунктом 11 Порядку №975, зобов`язаний здійснити дії у відповідності до п. 4.7 Розділу ІV Наказу № 530, а саме оформити та передати документи позивача на одержання одноразової грошової допомоги в Департамент фінансів Міністерства оборони України.
Отже, по суті, у встановлений законодавством спосіб, питання щодо призначення одноразової грошової допомоги не вирішувалося,так як позивачем не дотримано встановленої процедури .
Суд погоджується з доводами представника відповідача , що обов`язок щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу повинно покладатися на Міністерство оборони України , а не на Державну прикордонну службу України.
Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що в позові необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 3, 4-15, 158 -163, 171 КАС України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, третя особа Міністерство оборони України , Олександрійський об`єднаний міський військовий комісаріат , Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про визнання рішення і дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.
Суддя