Справа № 234/15190/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Літовка В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року справа №234/15190/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Приміщення суду за адресою: м. Краматорськ, вул.Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.,

суддів Василенко Л.А.,

ОСОБА_2

при секретареві судового засідання Томах О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4 (за довіреністю)

представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 (за довіреністю)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 р. у справі № 234/15190/16-а за позовом ОСОБА_3 до Краматорської міської ради та виконкому Краматорської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання дій та бездіяльності незаконними та скасування нормативних актів Краматорської міської ради щодо Комітету мікрорайону № 6. Просила суд визнати рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № II/4-48, яке протирічить Закону України «Про органи самоорганізації населення» незаконним та скасувати його; визнати, що у м.Краматорську відсутній орган самоорганізації населення «Комітет мікрорайону № 6»; визнати рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.04.2016 року № 226 незаконним та скасувати його; визнати рішення Краматорської міської ради від 25.05ю2016 року № 9/незаконним та скасувати його. (т.1 арк.справи 2-6)

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 року у даній справі провадження у справі в частині позовних вимог про визнання факту, що у м.Краматорську відсутній орган самоорганізації населення «Комітет мікрорайону № 6» закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України (т.1 арк. справи 83)

Дана ухвала суду сторонами не була оскаржена та набрала законної сили.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 року у справі № 234/15190/16-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Краматорської міської ради та виконкому Краматорської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування відмовлено. (т.1 арк. справи 84-85)

Позивач ОСОБА_3 не погодилася з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (т.1 арк. справи 89-93)

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідачів заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.04.2016 року № 226 «Про проведення звітно-виборчих конференцій комітетів мікрорайонів на території Краматорської міської ради» було визначено час та графік проведення звітно-виборчої конференції органів самоорганізації населення м. Краматорська.

Рішенням Краматорської міської ради від 25.05.2016 року № 9/VII-252 «Про затвердження штатного розпису комітетів мікрорайонів 1-6» затверджено штатний розпис органів самоорганізації населення та врегульований розмір матеріальної допомоги робітникам зазначених органів.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.04.2016 року № 226 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, орган самоорганізації населення є однією з форм участі членів територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах у вирішенні окремих питань місцевого значення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про органи самоорганізації населення» органи самоорганізації населення діють на підставі Конституції України, цього та інших законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, центральних та місцевих органів виконавчої влади ( в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правових актів Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим та рішень ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим), рішень відповідних органів місцевого самоврядування, рішень місцевого референдуму, статутів територіальних громад, розпоряджень сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті (у разі її створення) ради, виданих у межах своїх повноважень, положень про органи самоорганізації населення, рішень зборів (конференції) жителів за місцем проживання, які їх обрали. Орган самоорганізації населення, утворений за дозволом районної у місті ради, керується у своїй діяльності також рішеннями міської ради та її виконавчого органу.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про органи самоорганізації населення", фінансовою основою діяльності органу самоорганізації населення є: кошти відповідного місцевого бюджету, які надаються йому сільською, селищною, міською, районною у місті (у разі її створення) радою для здійснення наданих органу самоорганізації населення повноважень; добровільні внески фізичних і юридичних осіб; інші надходження, не заборонені законодавством. Орган самоорганізації населення самостійно використовує фінансові ресурси, отримані з місцевого бюджету, на цілі та в межах, визначених відповідною радою.

Статтею 21 Закону України "Про органи самоорганізації населення" передбачено, що члени органу самоорганізації населення виконують свої обов'язки на громадських засадах. За рішенням зборів (конференції) жителів за місцем проживання керівник і секретар цього органу можуть працювати в ньому на постійній основі з оплатою їх праці за рахунок коштів, переданих органу самоорганізації населення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отож, при зясуванні чи можуть бути ті чи інші рішення, дії чи бездіяльність оскаржені до адміністративного суду, необхідно визначити чи прийняті (вчинені) вони при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Під нормативно-правовим актом слід розуміти рішення субєкта владних повноважень, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, як неодноразово зазначав Конституційний Суд України в правових позиціях, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Тобто, особливою відмінністю правового акту від інших управлінських актів є наявність в ньому змісту управління певної особи шляхом встановлення прав і обов'язків для інших субєктів.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що спірне рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.04.2016 року № 226 «Про проведення звітно-виборчих конференцій комітетів мікрорайонів на території Краматорської міської ради» не має ознак ні нормативно-правого акту, ні правового акту індивідуальної дії та носить виключно декларативний та організаційний характер для органів самоорганізації населення м. Краматорська.

Вказане рішення стосовно комітету прийнято радою на підставі, тому вимога позивача про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.04.2016 № 226 не може бути предметом оскарження в суді, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія суддів зазначає, що позивач як підставу позовних вимог, так і доводів апеляційної скарги стосовно визнання незаконним та скасування спірного рішення визначив, що призначення проведення звітно-виборчих конференцій органів самоорганізації населення є безпідставним, оскільки даних органів самоорганізації населення (в тому числі комітету мікрорайону № 6 м.Краматорська), ні юридично, ні фактично не існує.

Колегія суддів вважає неприйнятними зазначені доводи, оскільки позивач проживає в мікрорайоні №6 м.Краматорська, в період з 02.10.2002 року по 25.10.2005 року та з 26.09.2006 року по 19.05.2016 року працювала на посаді секретаря та голови комітету мікрорайону № 6 м.Краматорська (т.1 арк. справи 63-66), тобто в даному випадку спірне рішення стосується її прав та законних інтересів лише в частині проведення звітно-виборчої конференції органу самоорганізації населення - комітету мікрорайону № 6 м.Краматорська.

Крім того, як встановлено колегією суддів та підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи, спірне рішення стосовно проведення звітно-виборчої конференції органу самоорганізації населення - комітету мікрорайону № 6 м.Краматорська прийнято на підставі Положення про комітет мікрорайону №6 м.Краматорська, який затверджений конференцією жителів комітету мікрорайону №6 12 квітня 2011 року, відповідно до п.1.2 якого комітет здійснює свою діяльність на підставі Конституції України, Закону України «Про органи самоорганізації населення», інших Законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, рішень місцевого референдуму, рішень міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень Краматорського міського голови, прийнятих в межах своїх повноважень, рішень конференцій представників громадян мікрорайону та цього Положення.

Відповідно до Розділу 3 даного Положення комітет обирається на термін повноважень міської ради.

Переобрання Комітету, відкликання, обрання окремих його членів замість вибулих, або зміна кількісного складу Комітету здійснюється конференцією жителів мікрорайону в порядку, встановленому ст..10 Закону України «Про органи самоорганізації населення».

Як зазначено у п.8.1 розділу 8 даного Положення, органи місцевого самоврядування сприяють здійсненню Комітетом його повноважень і координують його діяльність (т.2 арк. справи 49-53).

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про органи самоорганізації населення» організація проведення зборів (конференції) жителів за місцем проживання, як правило, покладається на виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що спірне рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради прийняте відповідно до вимог Положення про комітет мікрорайону №6 м.Краматорська та ч.2 ст.10 Закону України «Про органи самоорганізації населення», тобто відповідає вимогам частини 3 статті 2 КАС України.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Краматорської міської ради від 25.05.2016 року № 9/VII-252 «Про затвердження штатного розпису комітетів мікрорайонів» вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обовязковою умовою визнання акту незаконним є також порушення у звязку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Предметом спору за позовною вимогою щодо оскарження рішення Краматорської міської ради від 25.05.2016 року № 9/VII-252 є правомірність рішення відповідача з приводу повноважень щодо розгляду питань у сфері забезпечення діяльності органів самоорганізації населення.

Позивачем не враховано, що Краматорська міська рада є контролюючим та координуючим органом щодо діяльності органів самоорганізації населення та приймаючи спірне рішення, діяла відповідно до вимог статей 14, ч.8 ст. 16, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» а також ст. 5, ч.4 ст. 14, ст.24, частинами 1, 2 ст. 27 Закону України «Про органи самоорганізації населення», в тому числі в сфері контролю за фінансовою діяльністю органу самоорганізації населення.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що спірне рішення Краматорської міської ради від 25.05.2016 року № 9/VII-252 відповідає вказаним принципам (критеріям).

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обовязок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії (стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Краматорською міською радою підтверджено належними та допустимими доказами правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо прийняття спірного рішення. Надані відповідачем письмові пояснення є належними та допустимими доказами в розумінні частин першої, четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

При судовому розгляді предметом доказування є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

У порушення вимог частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а основою обґрунтувань позовних вимог є субєктивна оцінка діяльності Краматорської міської ради та органу самоорганізації населення.

Оскаржуючи рішення Краматорської міської ради від 25.05.2016 року № 9/VII-252 «Про затвердження штатного розпису комітетів мікрорайонів», позивачем не надані відповідні докази, які підтверджують необхідність захисту особисто його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку Краматорської міської ради при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що спірне рішення відповідача від 25.05.2016 року, яким затверджені штатні розписи органів самоорганізації населення м. Краматорська та вирішено питання матеріальної допомоги для працівників зазначених органів, права позивача не чіпає і не порушує, тому позовні вимоги щодо скасування рішення Краматорської міської ради від 25.05.2016 року № 9/VII-252 «Про затвердження штатного розпису комітетів мікрорайонів 1-6» не підлягають задоволенню.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо порушення прав позивача спірним рішенням, оскільки вона в подальшому планує поновитись на посаді голови комітету мікрорайону №6 м.Краматорська, колегія суддів вважає їх неприйнятними, оскільки судове рішення не може відновити порушене право, яке ще не виникло.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі стосовно позовних вимог про визнання факту, що у м.Краматорську відсутній орган самоорганізації населення «Комітет мікрорайону №6», колегія суддів зазначає, що дані позовні вимоги вирішені судом першої інстанції ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 року, яка не оскаржена сторонами та набрала законної сили і, з урахуванням приписів ст..195 КАС України, не може бути предметом апеляційного перегляду в межах даного апеляційного провадження.

Стосовно позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № ІІ/4-48 «О даче разрешения на создание комитетов микрорайонов в г. Краматорске» колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки позивач з 02.10.2002 р. працювала на посаді секретаря комітету мікрорайону № 6, в подальшому головою комітету до 19.05.2016 року.

В своїй діяльності на даних посадах позивач керувалась положенням про комітет мікрорайону № 6 м.Краматорська, яке прийнято на підставі «Типового положення про орган самоорганізації населення у м.Краматорськ». Вищезазначене Типове положення є додатком до спірного рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № ІІ/4-48 (т.1 арк. справи 205-208)

Крім того, про прийняття спірного рішення повідомлено у друкованому засобі масової інформації газеті «Краматорская правда» № 38 (11822) від 18 травня 2002 року, тобто було офіційно оприлюднене. (т.1 арк. справи 196)

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо посилань позивача на те, що вона дізналась про існування спірного рішення тільки у вересні 2016 року, коли відповідач надав її представнику архівну копію спірного рішення.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 99 КАС України (в редакції на час звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вимогами частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 7 жовтня 2016 року із вимогами щодо захисту на його думку порушених прав про скасування рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № ІІ/4-48.

Позивач належним чином не обґрунтувала поважність причини пропуску строку звернення до суду за захистом свого права.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням приписів положення частини 2 статті 5 КАС України, відповідно до якої провадження в адміністративних справах здійснюються відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, позивач пропустив строк звернення до суду.

Позовні вимоги, які є спірними та потребують взагалі розгляду питання стосовно строку звернення до суду та допуску до судового захисту, здійснені за межами передбаченого ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статі 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції помилково відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

При таких обставинах колегія вважає, що постанова суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог стосовно визнання рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № II/4-48, яке протирічить Закону України «Про органи самоорганізації населення» незаконним та скасувати його, підлягає скасуванню та зазначені позовні вимоги необхідно залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись п.9 ч.1 ст.155, ст. 195,196,198,200,203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 р. у справі № 234/15190/16-а задовольнити частково.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 р. у справі № 234/15190/16-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № II/4-48 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Краматорської міської ради від 29.05.2002 року № II/4-48 - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2017 р. у справі № 234/15190/16 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 квітня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом пяти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_2