Справа № 2-а-23/2010
Суддя: Бондар Ю. О.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.03.2010
ЄУ № 2-а-23/2010
Провадження №2-а-23/2010
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2010 року Новопсковський районний суд
Луганської області
Судця Новопсковського районного суду Луганської області Бондар Ю.О. розглянувши у судовому засіданні в смт. Новопсков адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про поновлення строку на звернення до суду, визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.10.2009 року за № 2263/С-14 щодо відмови в донарухаванні та виплаті підвищення пенсії, як інваліду війни З групи в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, зобов`язання головного Управління Пенсійного фонду в Луганській області зробити донарахування та виплату підвищення пенсії, як інваліду війни в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зобов`зання Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області визначити заборгованість та провести перерахунок пенсії,
ВСТАНОВИВ:
02.12.2009 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганської області (далі - УПФУ), в якому посилався на те, що він є пенсіонером Міністерства Оборони, має звання підполковник та статус ветерана війни - інваліда 3 групи. До 01.01.2007 року отримував пенсію за вислугу років від Міністерства оборони України, яку призначив та потім перерахував Луганський обласний військовий комісаріат згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 (далі Закон № 2262). З
01.01.2007року відповідно до ст.. 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 1912.2006 року № 489-5, призначення (перерахунок) та виплата пенсій військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється органами Пенсійного фонду України. Постановою КМУ від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсії деяким категоріям громадян» передбачено передачу від органів Міністерства оборони України органам Пенсійного фонду України пенсійних справ колишніх військовослужбовців та членів їх сімей, яким призначено та виплачуються пенсії згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так як Головному Управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області від ІНФОРМАЦІЯ_1 передано функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсій колишніх військовослужбовців, в даному випадку має місце
правонаступництво в сфері публічно - правових відносин. Приписами ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-12 передбачено, що інвалідам війни З групи пенсії підвищуються у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком. Але підвищення пенсії як інваліду війни 3 групи з 01.11.2000 року по 3.12.2005 року нараховувалось та сплачувалось не в повному обсязі.
01.10.2009 року позивач звертався до відповідача з вимогою зробити, як інваліду війни 3 групи донарахування і виплату недоплаченого підвищення пенсії на 200% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму на відповідний період для осіб, які втратили працездатність з урахуванням проведених виплат. 22.10.2009 року за вихідним номером № 2263/С-14 відповідачем було повністю відмовлено в донарахуванні і виплаті підвищення пенсії. У зв`язку з цим позивач не згоден з висновками відповідача.
Відповідач позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що доводи, які зазначені позивачем є необгрунтованими і не відповідають обставинам справи. 01.01.2007 року набрав чинності та вступив в дію Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від
19.12.2006р. № 489-5, згідно ст. 99 якого військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 30.03.2007 року № 21-46-139 Пенсійний фонд України, на який у 2007 році покладено функції щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення не є правонаступником Міністерства оборони України. Згідно постанови КМУ № 1522 від
02.11.2006року органам пенсійного фонду України з 01.01.2007 року передано лише функцію з призначення та виплати пенсій. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, що була чинною до 01.01.2006 року - інвалідам війни пенсії підвищуються: інвалідам 1 групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи - у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам 3 групи - у розмірі 200 процентів мінімальної пенсії за віком. Тобто, органи УПФУ не несуть і не повинні нести відповідальність по обов`язкам ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виникли до 01.01.2007 року і на законодавчому рівні, діючому в різні періоди часу, розмір мінімальної пенсії за віком вперше був прирівняний до прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, лише з 12.01.2005 року. Крім того, згідно чинного законодавства, Законом України «Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року № 2939-4 та який набув чинності з
01.01.2006року, до останнього було внесено зміни. Згідно п.З Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується: інвалідам 1 групи - у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; 2 групи - у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; 3 групи - у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмове заперечення проти позову та просив суд розглянути
справу без його участі наполягає на застосуванні ст. 100 КАС України, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вищезазначеним позовом.
Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст. 99 КАСУ, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
Позивач звернувся до суду 02.12.2009 року, тобто він пропустив визначений ч.2 ст. 99 КАСУ річний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, порушених з 01.11.2000 року по 31.12.2005 рік та з 01.04.2007 по
31.12.2007р.р.
Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Позивач просив поновити строк для звернення до суду та, не надав поважних причин його пропуску.
У зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вищезазначеними вимогами щодо донарахування та виплату підвищення пенсії, як інваліду війни 3 групи за період з 01.11.2000 року та 31.12.2005 року та з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року, а відповідач та третя особа наполягає на застосуванні вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у вимогах про зобов`язання зробити донарахування та виплату підвищення пенсії, як інваліду війни 3 групи за період з 01.11.2000 року по 31.12.2005 року відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого на кожен рік прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та підвищення пенсії як дитині війни за період з
09.07.2007року до 31.12.2007 року, та про зобов`язання УПФУ визначити заборгованість та провести перерахунок пенсії з 01.04.2007 року по
31.12.2007року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців, а саме: з урахуванням премії у розмірі 62% від грошового забезпечення, встановленої наказом Міністерства оборони України від 14.04.2007 року № 175 «Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних Сил України», прийнятого на підставі постанови КМУ від 28.03.2007 року № 594.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого обґрунтування наданими суду доказами.
Згідно викладеного, в задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірними рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області сл>ід відмовити за необгрунтованістю.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Керуючись статтями 1, 3, 6, 8, 19, 22,23, 24, 46, 50 Конституції України, ст.ст.2, 11,21, 70, 71, 86,99, 100,103, 122, 138, 139, 159, 160, 163, 167 Кодексом адміністративного судочинства України, ст. 4, 8, 10, 28, 81 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання зробити донарахування та виплату підвищення пенсії, як інваліду війни 3 групи за період з 01.11.2000 року по 31.12.2005 року відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленого на кожен рік прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та підвищення пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, та про зобов`язання УПФУ визначити заборгованість та провести перерахунок пенсії з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців, а саме: з урахуванням премії у розмірі 62% від грошового забезпечення, встановленої наказом Міністерства оборони України від 14.04.2007 року № 175 «Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних Сил України», прийнятого на підставі постанови КМУ від 28.03.2007 року № 594 - відмовити у зв`язку із пропуском строку для звернення до суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.
Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.
Суддя: