Справа № 802/565/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/565/17-а

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

12 квітня 2017 р. Справа № 802/565/17-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Вантах Бі Ем Джі"

про: стягнення плати за проїзд,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) до товариства з обмеженою відповідальністю "Вантах Бі Ем Джі" про стягнення плати за проїзд.

Частиною 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу висновку, що позовну заяву належить залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Частиною третьою статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з положеннями частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 01.01.2017 за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень судовий збір сплачується в розмірі в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить з 01.01.2017 року становить 1600 грн.

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 для суб'єкта владних повноважень ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1600 грн.

Відповідно до матеріалів позовної заяви позовні вимоги, заявлені Державною службою України з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю "Вантах Бі Ем Джі" мають характер майнового спору.

Проте до матеріалів позовної заяви документа про сплату судового збору не додано, що дає підстави для висновку про те, що позовна заява не оплачена судовим збором у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовується відсутністю фінансування державного органу, задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства в Україні визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 10 КАС України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 15.08.2008 року у справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін є одним із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду та передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (п. 26). Аналогічні висновки містяться і в рішеннях Суду від 07.06.2001 у справі "Кресс проти Франції", від 28.08.1991 у справі "Ф.С.Б. проти Італії", від 12.10.1992 у справі "Т. проти Італії" та від 08.06.2006 у справі "Кайя проти Австрії".

Принцип рівності перед законом і судом є проявом загального принципу рівності, він забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Законом України "Про судовий збір" в редакції від 01.01.2017 не передбачено пільг щодо сплати судового збору для Державної служби України з безпеки на транспорті.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Натомість обмежене фінансування, або ж несвоєчасне перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Наведене підтверджується правовою позицією Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеною у Довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", затвердженій постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2, у якій судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення позивача від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

До того ж, виключення органів державної влади з числа суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору мало на меті дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливить зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду, про що зазначено у пояснювальній записці до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору".

Крім того, у своєму клопотанні позивач просить відстрочити сплату судового збору, але не надає доказів відсутності фінансування витрат на сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) до товариства з обмеженою відповідальністю "Вантах Бі Ем Джі" про стягнення плати за проїзд залишити без руху.

Встановити позивачеві п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Копію ухвали надіслати позивачеві - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович