Справа № 806/5132/15
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року К/800/20574/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Бухтіярова І.О.
Цвіркун Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2016 року

у справі № 806/5132/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад"

до Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області,

Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад" (далі - позивач, ТОВ "Дівочки-сад") звернулось до суду з позовом до Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - відповідач, Володарсько-Волинська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Володарсько-Волинської ОДПІ № від 28.10.2015 року та № від 29.10.2015 року. Зобов'язано Володарсько-Волинську ОДПІ подати до Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області висновок про відшкодування позивачу податку на додану вартість за червень 2015 року в сумі 319 398 грн. Зобов'язано Державну фіскальну службу України подати до Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість з урахуванням висновку про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад" податку на додану вартість за червень 2015 року в сумі 319 398 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2016 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Володарсько-Волинська ОДПІ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу ТОВ "Дівочки-сад", посилаючись на те, що касаційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2016 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Володарсько-Волинською ОДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Дівочки-сад" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2015 року, за результатами якої складено акт №19/22/22-07/37684066 від 09.10.2015 року.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем положень п.198.1 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України у декларації за червень 2015 р. завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 319 398 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № від 28.10.2015 року про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 319398 грн.; № від 29.10.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 15139 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту, окрім іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Право на податковий кредит згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України виникає при придбанні необоротних активів, при цьому без залежності від обраного порядку оприбуткування в бухгалтерському обліку.

Відповідно до п.180.1 ст.180 та пп. "в" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, а будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України є платником податку для цілей оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України базою оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни товарів/послуг згідно із законом.

Відповідно до вимог п.206.1 ст.206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету

платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Таким чином, операція з імпорту товарів підлягає оплаті податком на додану вартість, який визначається з договірної вартості товару, та сплачується до або на дату подання вантажної митної декларації до контролюючого органу, яким в даному випадку є митний орган.

Згідно з абзацом другим пункту 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.

Пунктом 187.8 ст. 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У відповідності до вимог п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року (поданий 20.08.2015 року) до складу податкового кредиту червня 2015 року включено суму податку на додану вартість в розмірі 319 938,00 грн., що був сплачений при ввезенні на митну територію України необоротних активів - саджанців лохини (голубики) вік 2 роки, в горщиках 2 л - 20 800 шт., як внесок в статутний фонд від іноземного інвестора (учасника товариства - позивача) - Товариства з обмеженою відповідальністю "GL Bau GmbH".

Також судами встановлено, що факт надходження вказаних необоротних активів - саджанців лохини (голубики) підтверджується митною декларацією № 101060000/2015/004419 від 07.04.2015 з відтиском штампа про проходження митного контролю. При їх розмитненні згідно з штампом Житомирської митниці від 07.04.2015 сплачено податок на додану вартість у загальній сумі 319 398,47 грн., який в подальшому було включено до складу податкового кредиту червня 2015 року.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено реальність операції із ввезення на митну територію України необоротного активу у вигляді саджанців лохини (голубики) як внеску до статутного фонду, та факт сплати податку на додану вартість за вказаною митною декларацією.

Відповідно до вимог п.200.4 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі додатку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази, суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем дотримані умови формування податкового кредиту з податку на додану вартість по операції із ввезення на митну територію України необоротного активу. У зв'язку з чим позивачем правомірно віднесено до бюджетного відшкодування у червні 2015 року сплачений при ввезенні на митну територію України податок на додану вартість та відображено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість» (далі - Порядок).

Пунктом 7 Порядку визначено, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Згідно з п. 8 Порядку державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

Згідно з п. 9 Порядку на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Отже, з огляду на вищевказані норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що вимога позивача про зобов'язання відповідачів до виконання покладених на них Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету є правильним способом захисту.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-4371а15, від 31 травня 2016 року № 21-451а16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2016 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області відхилити.

2. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2016 року залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді І.О. Бухтіярова

Ю.І. Цвіркун