Справа № 806/2002/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" квітня 2017 р. Справа № 806/2002/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Суб'єкта владних повноважень- начальника управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Дзиганського Романа Романовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати достовірну та повну інформацію ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.11.2016, просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) начальника управління кримінальної поліції Дзиганського Р.Р. в частині надання неповної та недостовірної інформації (публічної інформації) на запит від 01.09.2016.

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині надання неповної та недостовірної інформації (публічної інформації) на запит від 01.09.2016.

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Київській області в частині надання неповної та недостовірної інформації (публічної інформації) на запит від 27.09.2016.

- зобов"язати начальника управління кримінальної поліції Дзиганського Р.Р. надати достовірну та повну інформацію (публічну інформацію) на запит від 01.09.2016.

- зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати достовірну та повну інформацію (публічну інформацію) на запит від 01.09.2016.

- зобов"язати Головне управління Національної поліції в Київській області надати достовірну та повну інформацію (публічну інформацію) на запит від 27.09.2016.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з запитом від 01 вересня 2016 року до начальника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5, в якому просив: провести перевірку та сповістити чи були у відрядженні працівники поліції ГУ НМ в Київській області 30.08.2016 в с. Медвин, Богуславського району Київської області; сповістити прізвища працівників поліції ГУ НМ в Київській області, які 30.08.2016 були в с. Медвин, Богуславського району Київської області. (а.с.7)

07.09.2016 запит ОСОБА_3 був розглянутий та т.в.о. начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 йому надана відповідь за вих. №834/105/03/18-2016. Позивача було проінформовано, що відповідно до п.4 ст. 8 Закону України "Про державну таємницю", п.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та наказу Національної поліції України від 25.11.2015 №108дск, відомості про особовий склад даного підрозділу мають гриф обмеження доступу і не можуть бути надані згідно Закону України "Про державну таємницю" без відповідного допуску та доступу до запитуваної інформації. Також було роз'яснено можливість оскарження рішення, що прийняте в результаті службової перевірки згідно ст.15,16 Закону України "Про звернення громадян".(а.с.23)

27.09.2016 ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із запитом про надання публічної інформації, в якому запитував:

- чи були працівники поліції 30.08.2016 року в селі Медвин та в селищній раді, Богуславського району Київської області;

- прізвища працівників поліції, які 30.08.2016 року були в селі Медвин та в селищній раді, Богуславського району Київської області. (а.с.8)

За результатами розгляду даної заяви, Богуславським відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області позивачу надана відповідь від 13.10.2016 року №4870/В-491. Даним листом повідомлено ОСОБА_7, що повідомлень про правопорушення або скоєння злочину до Богуславського відділення поліції 30.08.2016 з території сільської ради с.Медвин, Богуславського району, Київської області не надходило та виїзди працівників Богуславського відділення поліції в службових цілях не здійснювалися. (а.с.65).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у встановленому порядку було розглянуто та надано відповідь на запит ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про доступ до публічної інформації" передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян. У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації", за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", то такий "запит-звернення" повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 вказаного Закону роз'яснено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Приписами ч.1 ст.20 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся із запитом від 01 вересня 2016 року до начальника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5, який був зареєстрований в ГУНП в Житомирській області цього ж дня.

07.09.2016 т.в.о заступника начальника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 було надано відповідь позивачу, в якій повідомлено, що його звернення було розглянуто, проведено перевірку, факти, викладені в даному зверненні не знайшли свого підтвердження. Відповідно до п.4 ст. 8 Закону України "Про державну таємницю", п.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та наказу Національної поліції України від 25.11.2015 №108дск, відомості про особовий склад даного підрозділу мають гриф обмеження доступу і не можуть бути надані згідно Закону України "Про державну таємницю" без відповідного допуску та доступу до запитуваної інформації.(а.с.66)

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ГУНП в Житомирській області розглянув запит про надання інформації ОСОБА_3 від 01.09.2016 в обсязі, у спосіб та у строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Будь-яких доказів з приводу того, що у відповіді міститься неповна та недостовірна інформація у матеріалах справи не міститься.

Отже, аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з боку Головного управління Національної поліції в Житомирській області відсутні неправомірні дії (бездіяльність) в частині надання неповної та недостовірної інформації (публічної інформації) на запит від 01.09.2016., а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про визнання неправомірними дії (бездіяльність) начальника управління кримінальної поліції Дзиганського Р.Р. в частині надання неповної та недостовірної інформації (публічної інформації) на запит від 01.09.2016, слід зазначити таке.

З наявної у матеріалах справи копії звернення позивача від 01.09.2016, яким він обґрунтовує свої позовні вимоги вбачається, що воно адресоване лише Начальнику ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5, жодного звернення, яке б адресувалося суб'єкту владних повноважень-начальнику кримінальної поліції Дзиганському Роману Романовичу у матеріалах справи не міститься.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не було надано доказів, які б могли свідчити про направлення такого звернення засобами поштового або електронного зв'язку.

Також, матеріалами справи підтверджено, що відповідь на запит позивача від 01.09.2016, на яку він посилається у позові, начальник кримінальної поліції Дзиганський Роман Романович не підписував.

Судовому захисту підлягає лише порушене право позивача.

Зважаючи, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав відповідачем - суб'єктом владних повноважень-начальником кримінальної поліції Дзиганським Романом Романовичем у матеріалах справи не міститься, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов у цій частині є безпідставним.

Стосовно позовних вимог про визнання неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Київській області в частині надання неповної та недостовірної інформації (публічної інформації) на запит від 27.09.2016.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 27.09.2016 року ОСОБА_3 надіслав поштою на адресу Головного управління Національної поліції в Київській області запит, в якому запитував:

- чи були працівники поліції 30.08.2016 року в селі Медвин та в селищній раді, Богуславського району Київської області;

- прізвища працівників поліції, які 30.08.2016 року були в селі Медвин та в селищній раді, Богуславського району Київської області. (а.с.8)

Відповідно до статті 40 Конституції України, держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до довідки Вищого адміністративного суду України про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" виокремлюються такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

При цьому, у разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запитувана позивачем інформація за своєю суттю не відноситься до публічної інформації, оскільки вона не створювалась суб'єктом владних повноважень.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 із запитом звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області, який отриманий відповідачем 30.09.2016 року за вх. №211.

Даний запит 30.09.2016 Головним управлінням Нацполіції у Київській області було передано на виконання Богуславському відділенню поліції ГУНП в Київській області, на території якого знаходиться с.Медвин Богуславського району Київської області.

За результатами розгляду даної заяви, Богуславським відділенням поліції Головного управлінням Національної поліції в Київській області позивачу надана відповідь від 13.10.2016 року №4870/В-491. (а.с.65)

Отже, відповідачем надано позивачеві відповідь на його заяву з дотриманням порядку, встановленого Законом України "Про звернення громадян" для надання відповіді.

Будь-яких доказів з приводу того, що у відповідях, наданих на запити позивача міститься неповна та недостовірна інформація у матеріалах справи не міститься.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з боку Головного управління Національної поліції в Київській області відсутні неправомірні дії (бездіяльність), а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що незгода позивача з текстом наданих відповідачами відповідей на запити від 01.09.2016 та 27.09.2016, не може свідчити, про допущену відповідачем бездіяльність або необґрунтованість наданої відповіді.

Оскільки, суд першої інстанції належним чином дослідив представлені докази, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов правильного висновку, що відповідачем у встановленому порядку, в межах встановлених строків було розглянуто та надано відповідь на запит позивача, колегія суддів погоджується з рішенням суду про відмову у задоволенні позову та не вбачає підстав для його скасування або зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати, що апеляційна скарга містить окремі твердження позивача щодо дій суду першої інстанції, однак не містить жодного їх обґрунтування.

За таких обставин апеляційна скарга не спростовує висновки суду першої інстанції та і не впливає на правильність прийнятого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу: Головне управління Національної поліції в Житомирській області вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008

4-Суб'єкт владних повноважень- управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Дзиганський Роман Романович вул. Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10014

5-третій особі: Головне управління Національної поліції в Київській області - вул.Володимирська,15,м.Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601,