Справа № 815/445/17
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/445/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1712 о/с від 23.12.2016 про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 23.12.2016 р. по день поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом ГУ НП в Одеській області від 06.12.2016 № 2238 його за грубе порушення вимог ст.41 КПК України, ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.2 ч.1 ст.2, ч.1 ст.8 та п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, що виразилось у безпідставній, незаконній видачі на відповідальне зберігання речових доказів, вилучених слідчим в ході слідчої дії, згідно з ст.2, 12, 13 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Не погодившись із вказаним наказом, позивач оскаржив його в судовому порядку, в результаті чого останній скасований судовим рішенням. Однак, не зважаючи на це, наказом ГУ НП в Одеській області від 16.09.2016 № 1712 о/с позивача звільнено з поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Зважаючи на протиправний характер оскаржуваного наказу, відсутність на момент його видання будь-яких правових та фактичних підстав для цього, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

До суду з'явилися позивач та його представник, які позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно наданих до суду письмових заперечень, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.07.2016 на підставі інформації про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000023, відкритому Одеською місцевою прокуратурою №4 Одеської області 14.07.2016 за ч.1 ст.364 Кримінального кодексу України відносно окремих працівників Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, призначено службове розслідування за вказаним фактом, проведення якого доручено Управлінню кадрового забезпечення із залученням Слідчого управління та Управління карного розшуку ГУ НП. Так, згідно Висновку службового розслідування від 17.08.2016 встановлено, що нехтування своїми службовими обовязками слідчим Андруханенко С.О. призвело до можливості протиправних дій старшого оперуповноваженого майора поліції ОСОБА_1, який в силу наявного багаторічного досвіду роботи в органах внутрішніх справ та поліції, достовірно знав та розумів вимоги Конституції та виданих в її розвиток та реалізацію нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, вчинив проступок, який виразився у порушенні вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.2 ч.1 ст.2, ч.1 ст.8 та п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, діючи поза межами повноважень, передбачених ст.41 КПК України, одноосібно прийняв рішення про видачу на відповідальне зберігання речових доказів, вилучених слідчим в ході слідчої дії. Так, основним чинником вищевказаних порушень стала відсутність контролю з боку керівництва Суворовського ВП за дотриманням особовим складом територіального підрозділу поліції дисципліни та законності, а безпосередній начальник старшого оперуповноваженого майора поліції ОСОБА_1, заступник начальника відділу Суворовського ВП ОСОБА_2 фактично відсторонився від виконання своїх службових обовязків, як в розрізі контролю за своїми підлеглими, так і при несенні служби в якості відповідального від керівництва, а саме: 12.07.2016 заступивши в добовий наряд в якості відповідального від керівництва, порушуючи вимоги ст.ст. 7,8 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.2 ч.1 ст.2, ч.1 ст.8 та п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, не здійснював контроль за діями старшого оперуповноваженого майора поліції ОСОБА_1 та не розібравшись у наявній ситуації, обмежився формальною вказівкою скоординувати свої дії зі слідчим, що в подальшому призвело до незаконних дій позивача. Вказаний Висновок 17.08.2016 затверджено т.в.о. начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_3, на підставі якого прийнято обґрунтований та законний Наказ №2238 від 16.09.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1, який було реалізовано оскаржуваний наказом ГУ НП в Одеській області від 23.12.2016 № 1712 о/с.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27.04.2004 до 06.11.2015 проходив службу в органах МВС України та звільнений з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 з (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).

З 07.11.2015 на підставі заяви позивача, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установлення посадового окладу згідно зі штатним розписом, ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області та наказом № 473 о/с від 11.12.2015 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, що підтверджено послужним списком позивача.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.07.2016 № 1681, на підставі інформації про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000023, відкритому Одеською місцевою прокуратурою №4 Одеської області 14.07.2016 за ч.1 ст.364 Кримінального кодексу України, відносно окремих працівників Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, призначено службове розслідування за вказаним фактом, проведення якого доручено Управлінню кадрового забезпечення із залученням Слідчого управління та Управління карного розшуку ГУНП.

За результатами службового розслідування ГУ НП в Одеській області виданий наказ № 2238 від 16.09.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого за грубе порушення вимог ст.41 КПК України, ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.2 ч.1 ст.2, ч.1 ст.8 та п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, що виразилось у безпідставній, незаконній видачі на відповідальне зберігання речових доказів, вилучених слідчим в ході слідчої дії, керуючись ст.2, 12, 13 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, майора поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Не погодившись із вищевказаним наказом, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку до Одеського окружного адміністративного суду (справа № 815/5214/16).

За результатами судового розгляду постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 п.1 Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №2238 від 16.09.2016 року визнано протиправним та скасовано. Вказане судове рішення набрало законної сили 20.02.2017.

Поряд із тим, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.09.2016 № 1712 о/с (а.с. 5) майора поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області звільнено з 23.12.2016 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, підстава наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.09.2016 № 2238.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначений наказ необґрунтованим та підлягаючим скасуванню.

Згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 по справі № 815/5214/16, матеріалами справи та поясненнями допитаних у якості свідків осіб підтверджено, що на час подій, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, були відсутні обставини, викладені у висновку та ОСОБА_1 діяв у межах повноважень, наданих Законом.

Відтак, вирішуючи справу № 815/5214/16, суд дійшов висновку про те, що п.1 Наказу № 2238 від 16.09.2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1, прийнятий з порушеннями, у звязку із чим відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України суд визнав його протиправним та скасував.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV.

Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 72 КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Так, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Таким чином, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі № 815/5214/16 має преюдиційне значення для вирішення даного спору, у зв'язку із чим суд критично оцінює доводи представника відповідача, які відтворюють правову позицію ГУ НП у спорі щодо правомірності наказу від 16.09.2016 № 2238, оцінка якому надана судом по справі № 815/5214/16, як підставу для відмови в задоволенні цього позову. Натомість, відповідач жодним чином не обґрунтував правомірність видання оскаржуваного наказу за умов оскарження наказу № 2238 від 16.09.2016, як передумови звільнення, в судовому порядку та подальше його скасування.

На підставі викладеного, суд вважає, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області при виданні наказу № 1712 о/с від 23.12.2016 про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області не дотримано принципів верховенства права, законності та юридичної визначеності.

Відкриття провадження у справі тягне за собою матеріально-правові та процесуально-правові наслідки. Найважливішим матеріально-правовим наслідком є те, що публічно-правовий спір набуває офіційного характеру, а зобов'язання, що ґрунтується на рішенні, яке оскаржується, вважається неузгодженим.

Отже наявність в провадженні апеляційного суду справи № 815/5214/16 щодо оскарження наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення певним чином перешкоджало відповідачу реалізовувати цей наказ. Втім, за результатами означеного судового провадження підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визнані необґрунтованими та протиправними, що обумовлює правові наслідки у вигляді скасування наказу з реалізації дисциплінарного стягнення.

При цьому звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

В рішенні у справі «П'єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що він виходитиме з того принципу, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому б він перебував, якби не була порушена стаття 6 Конвенції, таким чином підкреслюючи верховенство обов'язку відновлення status quo ante.

Відповідно до п. 23 розд. І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року N 260, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Враховуючи вищевикладене, суд, визнаючи протиправним та скасовуючи спірний наказ ГУНП в Одеській області про звільнення ОСОБА_1 з посади, вважає за необхідне поновити позивача на раніше займаній посаді старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 24.12.2016.

Відповідно до п. 6 розд. ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Згідно з п.9 розд. І Порядку № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, якщо грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення, згідно довідки від 03.03.2017 № 505 складало в жовтні 6450 грн., в листопаді 6450 грн., його середньоденний заробіток складав 307,14 грн. ((6450 грн. + 6450 грн.) / 42 робочий день), які слід помножити на 76 робочих днів (з 24.12.2016 по 13.04.2017 (в даному періоді 32 вихідних дня, 5 святкових днів)) вимушеного прогулу, що дорівнює 23342,64 грн., у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.12.2016 по 13.04.2017.

При цьому стягненню підлягає сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, обчислена за період з дня звільнення до моменту винесення рішення по справі, а не видання відповідного наказу про призначення позивача на посаду, у зв'язку із чим відповідна позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного, за результатами зясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до зазначеної норми закону суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1712 о/с від 23.12.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 на підставі за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 24.12.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.12.2016 по 13.04.2017 в сумі 23342,64 грн. (двадцять три тисячі триста сорок дві грн. 64 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Завальнюк