Справа № 816/2183/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р.Справа № 816/2183/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2017р. по справі №816/2183/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року, звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.11.2016 року №.

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що підставою для винесення оскаржуваного рішення є акт від 05.08.2016 року №310/16-31-14-02-08/403739509 про результати проведення невиїзної документальну перевірку НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (код 403739509) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.08.2015 року по 01.07.2016 року. Вважає помилковими висновки акта перевірки про порушення позивачем статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" здійснені всі належні від платника заходи по недопущенню негативних наслідків, які можуть бути застосовані до платника відповідно до вищевказаного закону.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про обґрунтованість застосування податковим органом пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Зазначив, що позивачем укладено експортні контракти з нерезидентами "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) та "STALMAG SP Z.O.O." (Польща). У звязку з невиконанням зобовязань щодо оплати за зовнішньоекономічними контрактами, позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України з позовними завами про стягнення заборгованості, які були прийняті до провадження. Постановами Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України припинено арбітражний розгляд справ щодо стягнення заборгованості за вищевказаними контрактами на підставі заяв позивача про припинення арбітражного розгляду через надходження від нерезидентів сплати за вищевказаними контрактами. Підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків рішення суду про задоволення позову. На думку позивача, аналогічні наслідки мають наставати у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у зв'язку з тим, що нерезидент виконав зобов'язання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, що є підтвердженням правомірності поведінки резидента. Крім того вказує, що контролюючий орган помилково визначив дату звернення позивача до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України не момент здачі позовних заяв до поштового відділення та курєрської служби доставки, а дату винесення арбітражним судом постанов про прийняття справ до провадження. На підставі викладеного, оскільки позивач вжив усіх необхідних заходів для своєчасного повернення валютної виручки за експортовану продукцію і за всіма зовнішньоекономічними контрактами нерезидентами сплачено повністю заборгованість, відсутні правові підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій. Також, на думку позивача, відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що строки обчислюються в календарних днях, а перенесення строків з урахуванням вихідних та святкових днів чинним законодавством, яким встановлено граничні строки надходження валюти за зовнішньоекономічними контрактами, не передбачено.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ПАТ "Укрнафта" зареєстровано як юридична особа, має філію Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (без права юридичної особи).

Сторонами не заперечується той факт, що НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (код 403739509).

Співробітниками Головного управління ДФС у Полтавській області 05.08.2016 року проведено невиїзну документальну перевірку НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915), відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року (код 403739509) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01 серпня 2015 року по 01 липня 2016 року, за наслідками якої складено ОСОБА_1 №310/16-31-14-02-08/403739509 від 05.08.2016 року.

Під час проведеної перевірки встановлено порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при виконанні експортних контрактів з компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) №5 від 02 листопада 2015 року, №5А від 07 грудня 2015 року, №8 від 02 листопада 2015 року, №9 від 02 листопада 2015 року, №11 від 02 листопада 2015 року, №12 від 02 листопада 2015 року, №24 від 13 січня 2016 року та з компанією "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) №7Р/2015 від 14 серпня 2015 року, №128/2015 від 11 вересня 2015 року, № 129/2015 від 11 вересня 2015 року, №135/2015 від 11 вересня 2015 року, №136/2015 від 11 вересня 2015 року, №141/2015 від 21 вересня 2015 року, №142/2015 від 21 вересня 2015 року, №145/2015 від 24 вересня 2015 року, №146/2015 від 24 вересня 2015 року, №147/2015 від 24 вересня 2015 року, №150/2015 від 25 вересня 2015 року, від 154/2015 від 28 вересня 2015 року, №155/2015 від 30 вересня 2015 року, №156/2015 від 30 вересня 2015 року, №158/2015 від 30 вересня 2015 року, №168/2015 від 27 жовтня 2015 року, №169/2015 від 30 жовтня 2015 року, №181/2015 від 01 грудня 2015 року, №182/2015 від 01 грудня 2015 року, №183/2015 від 01 грудня 2015 року, №188/2015 від 02 грудня 2015 року.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 25.08.2016 року №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4503127,70 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач провів процедуру його адміністративного оскарження, на наслідком якої рішенням ДФС України від 28.10.2016 року №23319/6-99-99-11-01-03-25 податкове повідомлення - рішення від 25.08.2016 року № скасовано в частині штрафних санкцій у вигляді пені на суму за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД на суму 334690,19 грн, скаргу задоволено частково.

З урахуванням рішення про наслідки адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.11.2016 року, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4168437,21 грн.

Позивач, не погоджуючись із правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем строків зарахування валютної виручки є обґрунтованими, та як наслідок, нарахування пені на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Положеннями частини 6 статті 1 та частини 4 статті 2 вищевказаного Закону, надано Національному банку України право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою вказаних статтей Закону.

На час спірних правовідносин Постановами Правління Національного банку України №581 від 03.09.2015 року, №863 від 04.12.2015 року та №140 від 03.03.2016 року установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Тобто, у вказаний період розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні були здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з нерезидентом компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) укладено експортні контракти №5 від 02 листопада 2015 року, №5А від 07 грудня 2015 року, №8 від 02 листопада 2015 року, №9 від 02 листопада 2015 року, №11 від 02 листопада 2015 року, №12 від 02 листопада 2015 року, №24 від 13 січня 2016 року.

Крім того, між позивачем та нерезидентом компанією "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) укладено експортні контракти №7Р/2015 від 14 серпня 2015 року, №128/2015 від 11 вересня 2015 року, № 129/2015 від 11 вересня 2015 року, №135/2015 від 11 вересня 2015 року, №136/2015 від 11 вересня 2015 року, №141/2015 від 21 вересня 2015 року, №142/2015 від 21 вересня 2015 року, №145/2015 від 24 вересня 2015 року, №146/2015 від 24 вересня 2015 року, №147/2015 від 24 вересня 2015 року, №150/2015 від 25 вересня 2015 року, від 154/2015 від 28 вересня 2015 року, №155/2015 від 30 вересня 2015 року, №156/2015 від 30 вересня 2015 року, №158/2015 від 30 вересня 2015 року, №168/2015 від 27 жовтня 2015 року, №169/2015 від 30 жовтня 2015 року, №181/2015 від 01 грудня 2015 року, №182/2015 від 01 грудня 2015 року, №183/2015 від 01 грудня 2015 року, №188/2015 від 02 грудня 2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Під час розгляду справи представник позивача вказав, що у зв'язку з неможливістю нерезидентами своєчасно виконувати умови контракту від 07 грудня 2015 року №5А укладеного з компанією "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) та умови контрактів з компанією "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) від 21 вересня 2015 року №141/2015, від 21 вересня 2015 року №142/2015, від 24 вересня 2015 року 146/2015, від 24 вересня 2015 року №147/2015, від 25 вересня 2015 року №150/2015, від 30 вересня 2015 року №155/2015, від 27 жовтня 2015 року №168/2015, від 01 грудня 2015 року №181/2015, від 01 грудня 2015 року №182/2015, від 01 грудня 2015 року №183/2015, від 02 грудня 2015 року №188/2015, позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України з позовними завами про стягнення з компанії "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) та з компанії "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) заборгованості.

Постановами Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України справи прийнято до провадження.

Згідно положень ч.ч. 3-4 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Оскільки від нерезидентів компанії "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) та компанії "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) надійшла сплата за вищевказаними контрактами повністю, позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України з заявами про припинення арбітражного розгляду.

Постановами Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України припинено арбітражний розгляд справ щодо стягнення заборгованості за вищевказаними контрактами.

На думку позивача, вищевказані обставини є правовою підставою для несплати пені за порушення відповідних строків, оскільки є підтвердженням правомірності поведінки резидента.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що положеннями Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено єдину підставу для звільнення резидента від відповідальності у вигляді пені за порушення строків повернення валютної виручки або поставки товару за імпортними контрактами, а саме прийняття судом рішення про задоволення позову резидента про стягнення відповідної заборгованості за зовнішньоекономічним договором.

Виходячи з наведеного, врегулювання питання про погашення простроченої заборгованості між резидентом та нерезидентом в інший спосіб, не може розглядатися як підстава для звільнення від нарахування пені за порушення строків розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності. Зазначене стосується також і випадків добровільної сплати боргу нерезидентом, у тому числі після порушення судового провадження за зверненням резидента. У такому разі пеня повинна нараховуватися з моменту виникнення прострочення до моменту погашення боргу.

При цьому прийняття судом за результатами розгляду спору між резидентом та нерезидентом іншого рішення, ніж про задоволення позовних вимог, зокрема про припинення (закриття) провадження у справі, не є підставою для звільнення резидента від відповідальності за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, навіть, якщо таке рішення постановлене внаслідок добровільної сплати боргу нерезидентом. Наведене випливає з приписів ч. 3 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", яка передбачає поновлення строків повернення валютної виручки чи поставки імпортного товару з відповідним нарахуванням пені в разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, оскільки провадження у справах щодо стягнення заборгованості по контрактах з "CLARESHOLM MARKETING LTD" (Британські Віргінські острови) та "STALMAG SP Z.O.O." (Польща) припинено, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності нарахування податковим органом позивачу пені за кожен день прострочення валютної виручки за експортними контрактами у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо неправомірного визначення податковим органом дати, з якої була нарахована пеня за порушення строків зарахування валютної виручки за вищевказаними експортними контрактами, колегія суддів зазначає наступне.

На думку позивача, при нарахуванні пені податковий орган помилково визначив як дату звернення позивача до Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України саме дату винесення відповідних постанов про прийняття справ до провадження, оскільки в даному випадку дату, з якої не сплачується пеня, слід рахувати з дня направлення позовних заяв засобами поштового звязку та курєрською службою доставки.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що положеннями частини другої статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що встановлені строки зарахування валютної виручки зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується виключено у разі прийняття до розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами.

Частиною 4 вищенаведеної статті Закону також закріплено, що пеня за порушення строків не сплачується саме з дати прийняття позову до розгляду судом.

Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС) є самостійною постійно діючою арбітражною установою (третейським судом), що здійснює свою діяльність згідно з Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» від 24.02.1994 року, Положенням про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України та Регламентом.

Згідно п.п. 1-3 ст. 17 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України №18(1) від 17.04.2007 року (далі Регламент), провадження у справі порушується постановою голови МКАС про прийняття справи до провадження після подання до МКАС належним чином оформленої позовної заяви, оплаченої реєстраційним збором згідно з Положенням про арбітражні збори та витрати.

Днем подання позовної заяви вважається день її вручення МКАС, а в разі відправлення позовної заяви поштою - дата штемпеля на конверті поштового відомства місця відправлення.

Якщо є очевидним, що розгляд поданого позову не належить до компетенції МКАС, позовні матеріали повертаються позивачу без розгляду протягом 10 днів.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 19 Регламенту закріплено, що якщо позовну заяву подано без дотримання вимог, передбачених пунктом 1 статті 17 та статтею 18 цього Регламенту, МКАС пропонує позивачу усунути виявлені недоліки протягом 30 днів з часу отримання пропозиції.

До усунення недоліків позовні матеріали залишаються без руху, а в разі невиконання позивачем пропозиції МКАС у встановлений строк арбітражний розгляд припиняється.

Згідно п. 1 ст. 20 Регламенту, після отримання належним чином оформленої позовної заяви генеральний секретар МКАС надсилає позивачу постанову про прийняття справи до провадження, Регламент, Рекомендаційний список арбітрів та повідомляє суму арбітражного збору, яку позивач повинен сплатити на рахунок Торгово-промислової палати України протягом 30 днів з часу отримання пропозиції.

Невиконання позивачем пропозиції щодо сплати арбітражного збору у 30-денний строк з часу отримання повідомлення є підставою для припинення арбітражного розгляду.

Питання про наявність правових підстав для пред'явлення позову до МКАС вирішує голова МКАС при прийнятті справи до провадження. Якщо очевидно, що розгляд пред'явленого позову не відноситься до компетенції МКАС, позовні матеріали повертаються без розгляду (п. 2 ст. 2 Регламенту).

Виходячи з викладеного, подання позовної заяви резидента ще не означає, що справу обов'язково буде прийнято до провадження.

Зважаючи на те, що законодавець припинення нарахування пені за порушення строків проведення розрахунків в сфері ЗЕД повязує виключено з прийняттям до розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при торгово-промисловій палаті України позовної заяви, позивач помилково ототожнює це поняття з датою звернення до відповідного суду, оскільки прийняттю судом позову до розгляду передують відповідні процесуальні дії, після здійснення який приймається відповідне рішення.

Таким чином, датою зупинення термінів, передбачених статтею 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у разі подання підприємством позову про стягнення з нерезидента заборгованості яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом законодавчо встановлених термінів до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України є дата прийняття Головою арбітражного суду постанови про прийняття справи до провадження.

З приводу доводів апеляційної скарги про неправомірне визначення контролюючим органом граничних строків надходження валюти, які припадають на вихідні дні, що порушує частину 5 статті 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Національного банку України "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходження в іноземній валюті" від 16.11.2012 року №475 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

За операціями у сфері зовнішньоекономічної діяльності виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів або конкретної кількості днів строку, окремо встановленого Національним банком України у відповідній постанові (в даній справі 90 днів), з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується.

У разі порушення вказаних строків резиденти зобов'язані нести відповідальність, передбачену статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженою постановою правління Національного банку України від 24.03.1999 року №136 (далі - Інструкція), день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції, відлік законодавчо-встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операції.

Таким чином, строки обчислюються в календарних днях, а перенесення строків з урахуванням вихідного та святкового днів не передбачено.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість виявлених під час проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок, правомірності застосування до позивача пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи субєктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2017р. по справі №816/2183/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ "Укрнафта" (22525915) відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 року залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2017р. по справі №816/2183/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2017 р.