Справа № 484/6085/13-а
Суддя: Маржина Т. В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/6085/13-ц
Провадження № 2-а/484/303/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області про визнання незаконними дій посадових осіб щодо відмови в перерахунку поновленої пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що у жовтні 1991 року Управлінням праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради йому була призначена пенсія за віком (довічно). У 1999 році ОСОБА_1 переїхав на постійне місце проживання за кордон до Ізраїлю, у звязку з чим виплату пенсії йому було припинено. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2012 року по справі № 1421/953/12 зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області поновити виплату йому пенсії з 12 січня 2012 року. На підставі зазначеної постанови виплату пенсії було поновлено, однак поновлена пенсія йому була нарахована і виплачена у розмірі, який існував на момент припинення виплати пенсії у 1999 році. На його заяву про перерахунок пенсії у вересні 2013 року відповідачем було відмовлено з посиланням на відсутність законних підстав. Таку відмову вважає неправомірною, тому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку поновленої пенсії та зобовязати здійснити перерахунок пенсії за віком, починаючи з 12.01.2012 року у розмірі, передбаченому чинним Законом України № 1058 Х1У від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент нарахування та виплати пенсії з врахуванням матеріалів пенсійної справи.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на відсутність законних підстав для задоволення позову, оскільки законодавчо таке питання не врегульоване. Просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 по досягненню ним пенсійного віку було призначено пенсію за віком з 20.05.1991 року, яку він отримував. Виплату пенсій йому припинено у 1999 році у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон. Позивачу у звязку із цим відповідно до вимог ст.92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було нараховано та виплачено перед відїздом пенсію за 6 місяців. Позивач з 1999 року по теперішній час постійно проживає в Ізраїлі, однак має громадянство України. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2012 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 12 січня 2012 року. На підставі вказаної Постанови відповідачем було поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який існував на момент припинення виплати пенсії. У перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог чинного законодавства відповідачем було відмовлено з посиланням на відсутність законодавчого врегулювання виплати поновлених пенсій. Фактично, така відмова не обґрунтована і не мотивована.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з наданої суду відмови у перерахунку пенсії № 69-Г-08 від 11.09.2013 року, відповідачем порушено усі названі вище принципи та засади діяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні діє принци верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституції України (стаття 19 ч.1 Конституції України).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 64 Конституції України встановлено вичерпний перелік випадків, при яких допускається обмеження прав і свобод людини а саме: в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод людини із зазначеннями строку дії цих обмежень та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин.

Виходячи зі змісту ст. 22 та ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень) лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Стаття 1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає аналогічні положення недопущення дискримінації гарантованих законом прав, а саме здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статті, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або іншою ознакою.

У ч.3 ст.22 Конституції України проголошено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» загальнообовязкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обовязків стосовно сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України №1058 ХIV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 2 ст. 28 Закону України №1058 передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону (пункт 3 частини 2 статті 27 Закону України №1058).

Згідно до ч.3 статті 42 Закону №1058, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановленого прожиткового мінімуму.

Стаття 43 Закону №1058 передбачає, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Таким чином посилання відповідача на відсутність законодавчо визначеного порядку поновлення пенсій особам, які вибули на постійне місце проживання за кордон, є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи, так як на підставі рішення суду, яке набрало законної сили пенсія ОСОБА_1 була поновлена, і вона повинна перераховуватись відповідно до діючого законодавства так само, як і іншим громадянам України, оскільки ОСОБА_1 не працює. В даному випадку з боку відповідача вбачається явна дискримінація позивача за місцем його проживання, а його права як громадянина України значно порушені в порівнянні з іншими громадянами України, які отримують пенсію за віком.

Відповідно до ст.8 КАС України при вирішенні справи суд має керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованістю діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій.

За наведених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 8-11, 70, 71, 72, 86, 87, 98, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 розміру поновленої пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 поновленої пенсії за віком, починаючи з 12.01.2012 року, в розмірі, передбаченому чинним Законом України №1058 ХIV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із змінами та доповненнями на момент нарахування та виплати пенсії з урахуванням матеріалів пенсійної справи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів з дня отримання постанови всіма учасниками процесу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: