Справа № 810/1575/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1575/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.,В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення - рішення від 22.03.2016 року № /75, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 37 374,86 грн., з яких за основним платежем на суму 29 763,89 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 7 610,97 грн..

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Позивачем, ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України податковим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_3 (далі - ФО ОСОБА_3) щодо повноти нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки працівниками Білоцерківською ОДП1 складено Акт № 204/17-2/НОМЕР_1/49 від 11.03.2016 року, за висновками якого встановлено такі порушення:

1. п. 120.1 ст.120 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року за № 2755-VI (із змінами та доповненнями) перевіркою встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та отримані доходи за 2012 рік.

2. абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року за № 2755- VI (із змінами та доповненнями) занижено дохід, що підлягає оподаткуванню на загальну суму 176344,05 грн., в тому числі за 2012 рік на 176344,05 грн.

Враховуючи викладене вище, на виконання ст. 167 Податкового кодексу ФО ОСОБА_3 зроблено перерахунок податку за 2012 рік, та встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 29763,89 грн. в тому числі за 2012 рік на суму 29763,89 грн.

На підставі Акта перевірки Білоцерківською ОДПІ винесене податкове повідомлення-рішення №/75 від 22.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму за основним платежем 29763,89 гри. та штрафними (фінансовими) санкціями 7610.97 грн. на загальну суму 37374,86 грн.

З Акта перевірки від 11.03.2016 року № 204/17-2/НОМЕР_1/49 також вбачається, що висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на те, що позивачем не подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та отримані доходи за 2012 рік і не сплачено податок з доходів фізичних осіб за 2012 рік у розмірі 29 763,89 грн. за отримання платником податків додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням.

Не погоджуючись із такими висновками податкового органу, позивач звернувс до суду із даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що в даному випадку несплачені платником податку зобов'язання у вигляді анульованого (прощеного) кредитором боргу є доходом фізичної особи як додаткове благо та оподатковується за правилами, встановленими для фізичних осіб та відповідно до п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України із самостійною сплатою податку з таких доходів фізичних осіб та з відображенням такої суми доходів у річній податковій декларації.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, однак не в повному обсязі, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи ДПС мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Таким чином, судом першої інстанції правильно установлено, що документальну позапланову невиїзну перевірку позивача було призначено і проведено на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України.

Водночас, виникненню спірних правовідносин передувало те, що 29.08.2007 року між Позивачем (позичальником) та Акціонерним товариством іноваційний банк «УкрСиббанк» (кредитором) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно з п. 1.1. вказаного договору банк взяв на себе зобов'язання надати, а позичальник прийняти кредитні кошти у сумі 45000.00 доларів США. що дорівнює еквіваленту 227250.00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору.

Відповідно п.1.2.2. договору датою остаточного погашення кредиту - 30.08.2037 року.

24.02.2012 року Позивач отримав лист №135-09/1879 від AT «УкрСиббанк» згідно якого вразі погашення заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 31037,34 дол. США до 05.03.2012 року AT «УкрСиббанк» анулює залишок заборгованості за вищевказаним договором.

Листом від 06.03.2012 року №135-09/1927 AT «УкрСиббанк» було повідомлено Позивача про факт прощення боргу за кредитним договором № 0.

14.03.2014 року податковим органом листом №1990/805/17-3 про надання пояснень та їх документального підтвердження було витребувано від позивача документи щодо отриманого від TOB «ОТП Факторинг Україна» в 2012 році додаткового блага.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Згідно з абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до пп. 14.1.47, пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Як вже було зазначено вище, перевіркою встановлено, що платником податків - фізичною особою ОСОБА_3 порушено абзац «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року на підставі п. 167.1 ст. 167 Податкового Кодексу України, штрафні санкції на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового Кодексу України, згідно якої, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування та штрафної санкції на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового Кодексу України, згідно якої неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Так, ПAT «УкрСиббанк» листом від 06.03.2017 року «щодо структури прощеної заборгованості (тіло, проценти, пеня та інші виплати) за кредитним договором №0 від 29.08.2007 позичальника ОСОБА_3» повідомив, що загальна сума прощеного боргу складає 176344,05 грн. з котрих за тілом кредиту 165338,82 + 11005,23 штрафні санкції по кредиту.

Враховуючи порушення гр. ОСОБА_3 вимог абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України то розрахунок штрафних санкції здійснюється з урахуванням вимог п. 1.167 ст.167 Податкового кодексу України

Так, відповідно до ст.. 167.1. Податкового Кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» (стаття 8) розмір мінімальної заробітної плати становив 1073 грн. з 01.01.2012 року по 30.11.2012 року (враховуючи той факт що гр. ОСОБА_3 порушення було в 2012 році то ставка мінімальної заробітної плати становила 1073 грн.).

Таким чином, розрахунок штрафних санкції за 2012 рік становить:

1. Оподатковуваний дохід даними перевірки за 2012 р. 176344.05 грн.

2. Оподатковуваний дохід згідно декларації за 2012 р. 0 грн.

3. Оподатковуваний дохід згідно повідомлення банка за 2012 р. складає 165338,82

грн. (176344.05 «основна сума прощення за тілом кредиту» - 11005.23 «сума штрафних санкції» = 165338,82 грн.)

4. Розрахунок донарахованої суми податку з доходів фізичних осіб:

1073 х 10 = 10730 грн. (десятикратний розмір мінімальної заробітної плати за 2012 рік);

165338,82 - 10730 = 154608,82 - (оподатковується за ставкою 17% згідно п. 1.167 ст. 167 ПКУ);

154608,82 х 17% =26 283, 50

10730,00 х 15% = 1609,50 грн.

26 283,50 + 1609,50 = 27 893 грн.

5. Донараховано податку з доходів фізичних осіб: 27 893 грн.

6. Штрафна санкція в розмірі 25 % - 6 973,25 грн.

7. За неподання платником податкової декларації самостійно за 2012 рік нараховано штрафна санкція в сумі 170,00 грн.

8. Всього: 27 893 + 6 973,25 + 170,00 = 35 036,25 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини та лист банку про прощення суми кредиту, беручи до уваги зміни в Податковому кодексі України ст.164, загальна сума до сплати ФО ОСОБА_3 становить 35 036,25 грн.

Колегія суддів критично розцінює посилання ОСОБА_3 про те, що він сплатив банку більшу суму ніж банк йому надав відповідно до умов кредитного договору, у зв'язку з чим анульована (прощена) банком заборгованість є пенею, нарахованою за не несвоєчасне виконання позичальником боргових зобов'язань та посилається на підпункт 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України відповідно до якого, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім, відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання.

Суд не погоджується з доводами позивача, оскільки, як вбачається з аналізу положень абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що анулювання кредитором суми боргу платника податку законодавець прямо ототожнив з додатковим благом для цілей оподаткування, і не передбачив жодних виключень чи особливостей для визначення об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб щодо анульованого боргу в залежності від природи боргового зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірность винесення ним спірного рішення однак із помилковим розрахунком відсотків бази оподаткування.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 22.03.2016 року № /75, в частині яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 2338,61 грн., з яких за основним платежем на суму 1870,89 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 637,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.