Справа № 165/358/17,2-а/165/54/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Справа № 876/4047/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2017 року по справі № 165/358/17 за позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати неправомірними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 вересня 2015 року, зобов'язати Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суму пенсії за період з 01 вересня 2015 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що з 25 вересня 2012 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. Розмір її пенсії становив з 25.09.2012 року 949 грн. (507,18 грн. розмір пенсії + 221,04 грн. доплата до прожиткового мінімуму + 208,10 грн. державна адресна допомога), Такий же розмір пенсії отримує на даний час. Позивачка звернулась до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 06.02.2017 року отримала письмову відмову у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.02.2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України за період з 09 серпня 2016 року. Позовні вимоги за період з 01 вересня 2015 року по 08 серпня 2016 року залишено без розгляду, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 09 серпня 2016 року з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26 березня 2008 року «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» (зі змінами від 18 листопада 2015 року) передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, крім осіб, зазначених у п. 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн., таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Постанова в частині відмови в задоволенні позову не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що позивачці 25.09.2012 року призначено пенсію за віком на підставі п.7-2 Прикінцевих положень 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2015 року - 949 грн., з 01.09.2015 року - 1074 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.05.2016 року - 1130 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2017 року - 1247 грн.

25.09.2012 року позивачці пенсію було призначено у розмірі 949 грн., після перерахунку з 01.12.2016 року розмір пенсії не змінився та становив 949 грн.

Як вбачається із копії листа Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06.02.2017 року, підстав для перерахунку позивачці пенсії у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, немає.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Приписами ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком мають жінки, які народилися в період з 01 квітня 1959 року по 30 вересня 1959, у віці 58 років.

Відповідно до п. 2 постанови КМ України № 265 від 26.03.2008 р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Із урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачка скористалася правом на достроковий вихід на пенсію, за умов якого розмір її пенсії зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Водночас, чинним законодавством в імперативному порядку встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком повинен відповідати розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Покликання апелянта на положення п. 2 постанови КМ України № 265 від 26.03.2008 р. «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі норми не можуть суперечити ст. 46 Конституції України та Законам України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також допущена КМ України невідповідність вимог п. 2 згаданої постанови приписам вищевказаних законодавчих актів в частині недосягнення суми 949 грн. рівню прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, нарахування ОСОБА_1 та виплату пенсії за віком проведено відповідачем без врахування рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає приписам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

За наведених вище обставин, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача та зобовязання провести позивачу перерахунок та виплату пенсії в розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щодо періоду, з якого слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, то суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою суду від 09.02.2017 р. залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.09.2015 р. по 08.08.2016 р., у звязку з пропуском строку звернення до суду із вказаним позовом (а.с. 13), а відтак позовні вимоги слід задовольнити з 09.08.2016 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2017 року по справі № 165/358/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2