Справа № 569/16600/16-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" квітня 2017 р. Справа № 569/16600/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, просить визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії з 01.06.2015 року та зобов'язати відповідача поновити виплату йому пенсії з 01.06.2015 року

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у призупиненні виплати ОСОБА_3 пенсії за вислугою років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області поновити та виплачувати ОСОБА_3 пенсії за вислугою років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 10 червня 2016 року у попередньому розмірі.

Постанову суду у відповідності до п.1 ч.1 ст.256 КАС України звернуто до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2017 року. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що оскільки ОСОБА_3 продовжує працювати на посаді державного службовця, а тому виплата пенсії із врахуванням положень законодавства не може здійснюватися протягом такого періоду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугою років за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Пенсія призначена довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Згідно з індивідуальними відомостями про ОСОБА_3, як застраховану особу та матеріалами пенсійної справи станом на 01.04.2015 року встановлено факт роботи в Управлінні держпродспоживслужби в місті Рівному. ОСОБА_3 працює начальником відділу держнагляду за дотриманням санітарного законодавства.

10.12.2016 року ОСОБА_3 у зв'язку із припиненням виплати пенсії звернувся до відповідача із заявою, в якій просив її відновити.

13.12.2016 року Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області у поновленні виплати пенсії ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки встановлений факт його роботи на посаді, яка дає право на виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з незаконності позбавлення пенсії за вислугою років ОСОБА_3, що призвело до звуження права позивача на соціальний захист.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу першого Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015р внесено зміни у частину першу статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з яких:

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 911, які набрали чинності з 01 січня 2016 року), тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, припинення права на отримання пенсії пов'язано не з роботою на посаді, яка дає право на призначення пенсії, а лише з самим фактом роботи на посаді та умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Прикінцеві положення Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016 року.

З аналізу наведених норм слід зробити висновок, що особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, у разі визнання неконституційним Конституційним Судом України Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року, цей закон втратить чинність з дня ухвалення рішення про його неконституційність.

При цьому колегія суддів зазначає, що на час розгляду справи норми Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 р. в частині внесення змін до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не було визнано неконституційним, тобто спірні відносини у 2016 році врегульовано саме цим законом.

Беручи до уваги наведене, а також те що позивач продовжує працювати на посаді, яка віднесена до державної служби, призначена їй пенсія згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року до звільнення не виплачується.

Оскільки, вказані норми Закону є діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У відповідності до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Так, у своєму рішенні по справі "Великода проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, припиняючи ОСОБА_3 виплату пенсії на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" лютого 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

- ,