Справа № 392/259/17
Суддя: Кратко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/259/17
Провадження № 2-а/392/54/17
УХВАЛА

12 квітня 2017 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій незаконними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій незаконними та зобов»язання вчинити дії.

В своїй позовній заяві, що була подана до суду 06 лютого 2017 року, позивач просить суд:

1. Визнати незаконною відмову Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

2. Зобов»язати Маловисківське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05 січня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про доповнення до позову, у якій він у резолютивній частині вимог просить суд:

1. Визнати незаконною відмову Маловисківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

2. Зобов»язати Маловисківське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати стаж ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2004 року по 01 вересня 2010 року на посаді керівника гуртка Маловисківського будинку дитячої та юнацької творчості до педагогічного стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

3. Зобов»язати Маловисківське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05 січня 2017 року.

При зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією від 06 лютого 2017 року.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи судом встановлено наступне.

І. В своїх усних поясненнях представник позивача просить суд розстрочити позивачу сплату судового збору, у зв»язку із поданням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його оплати.

Аналогічні положення містить частина перша статті 88 КАС України.

Таким чином, суд звільняє або відстрочує сплату судового збору при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б майновий стан платника.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 11 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Позивачем та/або його представником не надано жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, тобто ця обставина жодним чином це не підтверджується.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання представника позивача про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Разом із тим, суд звертає увагу позивача та його представника на те, що він не позбавляється можливості повторного звернення із заявою про звільнення або відстрочення сплати судового збору із наданням належних документів та беззаперечних доказів, які підтверджують, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

ІІ. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року був встановлений в розмірі 1600,00 грн..

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

В абзаці 2 частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

В частині 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640,00 грн. (1600,00 грн. х 0,4 = 640,00 грн.).

Проте представник позивача при поданні заяви у якій збільшено позовні вимоги не надав суду документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі, а саме в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Тому позивачу необхідно усунути зазначений недолік та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі за подання до суду заяви про збільшення позовних вимог, яка доповнена 1 (однією) самостійною вимогою немайнового характеру, сплативши судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640,00 грн., за позовну вимогу немайнового характеру, при розгляді справи в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, позивачу та/або його представнику пропонується усунути зазначений недолік та надати до суду оригінал документа, що підтверджує повну сплату судового збору у встановленому законом розмірі за подання до суду заяви про збільшення позовних вимог, яка складається з 1 (однієї) самостійної вимоги немайнового характеру, при розгляді справи в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7, статті 10 КАС України принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що зазначені вище обставини, відповідно є підставою для залишення заяви про доповнення до позову без руху та зумовлює необхідність надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 106-108 КАС України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву про доповнення адміністративного позову та збільшення позовних вимог ОСОБА_3, подану та підписану від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_1 від 10 квітня 2017 року, залишити без руху.

Запропонувати позивачу, ОСОБА_3 та її представнику, не пізніше 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки, шляхом сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.), надавши до суду оригінал квитанції про сплату судового збору, банківські реквізити для сплати судового збору наступні:

Отримувач коштів УДКС у Маловисківському районі 22030001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 377 053 63; Банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області; Код банку отримувача (МФО) 823 016; Рахунок отримувача 312 132 067 002 43; Код класифікації доходів бюджету 220 300 01; Призначення платежу *;101;______________; Судовий збір, за позовом ___________, Маловисківський районний суд Кіровоградської області.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву про доповнення адміністративного позову та збільшення позовних вимог вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Розяснити позивачу, що визнання заяви про доповнення адміністративного позову та збільшення позовних вимог неподаною та її повернення, не позбавляє права позивача на повторне звернення із заявою до суду якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 (пяти) днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.М. Кратко