Справа № 344/12237/16-а, 2-а/344/557/16
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року № 876/1452/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення

встановив:

26.09.2016 ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2012 № 119.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржувана постанова є неправомірною, прийнятою без повного та всебічного розгляду справи, а тому підлягає скасуванню. Крім того, посадовою особою УПФ не перевірено належним чином всіх обставин справи, зокрема того, що позивач не обіймав посаду керівника громадської організації, в тому числі посади, відповідальної за сплату пенсійних внесків. При цьому, оскаржену постанову отримав 12.09.2016 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження Івано-Франківського МВ ДВС, відкритого в лютому 2016, оскільки отримав відомості про арешт належного йому банківського рахунку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2016 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки справа про адміністративне правопорушення є закритою, штраф за цією постановою сплачено в повному обсязі, а термін звернення до суду закінчився, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки відповідачем не надано доказів щодо обставин вчинення позивачем правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 289 КУпАП встановлено спеціальні строки звернення до суду у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення правопорушення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржена постанова винесена Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області 10.07.2012. Однак, до суду з вимогами про її скасування позивач звернувся тільки 26.09.2016, що підтверджується вхідним штампом суду, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку.

Як на поважність пропуску вказаних процесуальних строків позивач вказує на те, що оскаржена постанова позивачу не надсилалась, копію якої отримав лише 12.09.2016 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження Івано-Франківського МВ ДВС, відкритого в лютому 2016, оскільки отримав відомості про арешт належного йому банківського рахунку.

Однак, такі доводи є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу направлялась оскаржена постанова 13.07.2012 (а. с. 33), що підтверджується поштовим відбитком календарного штемпеля відповідного відділення поштового відправлення.

Відповідно до п. 73 Правил надання послуг поштового зв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, під час приймання до пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля.

Згідно п. 1.3 Порядку пересилання поштових відправлень затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 № 211, календарний штемпель - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації.

Таким чином, з рекомендованого повідомлення про вручення (а. с. 33) вбачається реальне надіслання поштового відправлення, оскільки на адресному боці поштового конверта та поштових марках міститься проставлений відбиток календарного штемпеля відповідного поштового відділення, що свідчить про те, що цей конверт здавався поштовому відділенню для відправки, а тому він є належним та допустимим доказом надіслання позивачу постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2012 № 119.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем вже оскаржувалась ця постанова, ухвалою Монастирського районного суду від 25.07.2013 повернена позивачу відповідно до ч. 3 ст. 108 КАС України. Ця ухвала залишена буз змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013.

Таким чином, доводи позивача, що про оскаржену постанову Управління від 10.07.2012 ОСОБА_2 стало відомо 12.09.2016 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження Івано-Франківського МВ ДВС, відкритого в лютому 2016, оскільки отримав відомості про арешт належного йому банківського рахунку, і копія такої не була надіслана позивачу, як на підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, є безпідставними та спростовуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та враховуючи, що поважних причин пропуску такого позивачем ненадано, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що постанова суду першої інстанції ухвалена з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування з прийняттям ухвали про залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року у справі № 344/12237/16-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_3

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 10.04.2017.