Справа № 243/2518/17
Суддя: Гусинський М. О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017р. Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні у залі № 12 Словянського міськрайонного суду у місті Словянську адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2017 року до Словянського міськрайонного суду із адміністративним позовом до ГУПФУ в Донецькій області про визнання протиправним дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії звернувся ОСОБА_1, пояснюючи свої вимоги наступним: він є пенсіонером за віком за вислугою років і перебуває на обліку у відповідача, до липня 2014р. включно він отримував пенсію за місцем свого постійного проживання, а у липня 2016р. його було постановлено на облік у відповідача, але відповідач йому з липня 2016р. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права. Статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058ІV від 09.07.2003р. передбачене право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Статтею 4 цього Закону встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_2 України, складається з Основ законодавства України про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення,… а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні. Статтями 4,5 цього закону визначені складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні та зазначено, що саме цій закон регулює відносини, яки виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Підстави для припинення виплати пенсії передбачені ч. 1 ст. 49 вказаного закону: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Перелік є вичерпним. Вважає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, оскільки обєктивно не існувало підстав для такого припинення, так, як строк дії виданої йому довідки не обмежений. Посилаючись на судову практику України просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області щодо невиплати йому пенсії з липня 2016 року та заборгованість з липня 2014 року, зобовязати Головне УПФУ в Донецької області поновити йому нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість за період, починаючи з липня 2016 року та заборгованість з липня 2014 року; звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць; зобовязати відповідача у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення; судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання позивач не зявилася, але в позовній заяві зазначив про те, що просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, надала письмові заперечення.

З наданих сторонами письмових доказів слідує наступне:

Позивач ОСОБА_1, який постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 м Луганська, вул. Вишнева, 25, є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО і тимчасово зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка від 19.04.2016р. № НОМЕР_1, строк дії якої до 18.10.2016р.; є пенсіонером МВС за вислугою років (а.с. 12, 13,)

З витягу по картковому рахунку № 0040-6392 на імя ОСОБА_1 слідує, що станом на 28.02.2017р. дію картки заблоковано; В якому банку обслуговується платник ОСОБА_1 та чи є ця картка тією, на яку повинні надходити нарахування пенсії у витягу не зазначено (а.с. 14).

Із незавіреної копії заяви ОСОБА_1 від 02.06.2016р. слідує, що він відкрив почтовий рахунок в ТВБВ № 10004/570 філії ДОУ АТ «Ощадбанк» та уповноважує співробітника АТ «Ощадбанк» повідомити про це відповідну установу Пенсійного фонду (а.с 15).

З письмових заперечень в.о. начальника ГУПФУ в Донецькій області від 06.04.2017р. слідує, що ОСОБА_1 до серпня 2016р. перебував на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області, що позивач 18.08.2016р. звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про запит пенсійної справи з ГУ ПФУ в Луганській області у звязку з фактичним проживанням: ІНФОРМАЦІЯ_3. До заяви надано довідку внутрішньо переміщеної особи строк дії обмежено до 18 жовтня 2016р. 12.09.2016р. отримано електронну пенсійну справу на ОСОБА_1

Постановою КМУ від 08.06.2016р. № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Частиною 1 Порядку визначено механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання)… за рахунок коштів державного бюджету та фондів ЗДСС. Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 1.10.2014р. № 509. Згідно з ч. 5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та предявляється оригінал такої довідки. З метою виконання вимог Порядку № 365 головним управлінням направлено запит №11237/03-1 від 13.09.2016р. до УСЗН Словянської РДА. Відповідно до п. 7 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. Для призначення (відновлення) соціальних виплат особі, яка перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) …структурний підрозділ УСЗН надсилає до відповідного органу (закладу) запит щодо надання протягом 15 днів підтвердження перебування внутрішньо переміщеної особи в такому органі. У разі не підтвердження факту перебування внутрішньо переміщеної особи, про що відповідний орган інформує письмово, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. 16.12.2016р. (вх.. №7459/03-12) головним управлінням отримано відповідь від УСЗН Словянської РДА, в якій зазначено про фактичне не проживання позивача за зазначеною в заяві адресою та про відмову у відновленні соціальних виплат. Термін дії довідки внутрішньо переміщеної особи сплинув в жовтні 2016р., нова довідка до головного управління не надходила. Вважають, що з огляду на вищеозначене підстави для взяття на облік зазначеної особи відсутні, у задоволені позову потрібно відмовити. Також зазначають, що на даний час УПФУ законодавчо звільнений від сплати судового збору.

Розглядаючи справу суд виходив із наступних вимог законодавства України:

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність субєкта власних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обовязок субєкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Отже, застосування принципу презумпції винуватості субєкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі. Невиконання обовязку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не звільняє суд від обовязку ухвалити справедливе рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,04.11.1966, 18.08.2016р. звернувся до ГУ ПФУ в Донецької області із заявою про запит пенсійної справи з УПФУ ГУ ПФУ в Луганській області та прийняття його на облік за матеріалами пенсійної справи, додавши довідку внутрішньо переміщеної особи, термін дії якої обмежено о 18.10.2016р.

12.09.2016р. ГУ ПФУ в Донецької області отримано електрону пенсійну справу на ОСОБА_1

Статтею 46 ОСОБА_2 України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 Закону № 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_2 України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до частини 3 статті 4 Закону № 1058, яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній сис темі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.

Рішення пенсійним органом щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії не приймалося, що не заперечувалось відповідачем.

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 - VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення ОСОБА_4 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення анти терористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

ОСОБА_5 Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» від 07.11.2014 року № 595.

Вказаною постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 19.04.2016 року № НОМЕР_1.

В запереченнях відповідач посилається на постанову ОСОБА_5 Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Суд зазначає, що звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії, взяття позивача на облік та поновлення виплати пенсії позивачу відбулось після прийняття ОСОБА_5 Міністрів України постанови від 08.06.2016 року № 365.

Крім того, пунктом 2 постанови ОСОБА_5 Міністрів України № 365 передбачено: установити, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Суд зазначає, що на момент зняття позивача з обліку в ГУ ПФУ в Луганській області у вересня 2016 року довідка від 19.04.2016 року № НОМЕР_2 була дійсна і не була скасована.

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 1 Порядку).

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, на структурні підрозділи з питань .соціального захисту населення районних. районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) або робочі групи, а не на відповідача.

Тобто, у відповідача відсутні повноваження здійснення вищезазначеного контролю.

За пунктом 9 зазначеного Порядку за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

За пунктом 13 та 14 Порядку комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, ще настає за тим, у якому прийнято відповідне рішення, а у випадках, передбачених підпунктом 3 пункту 4 та підпунктом 4 пункту 12 цього Порядку, - з дня припинення виплати ПАТ «Державний ощадний банк України» або з дня скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, припинення виплати пенсії здійснюється після отримання відповідачем рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про скасування довідки до прийняття остаточного рішення комісією, а остаточне рішення про припинення виплати пенсії приймається на підставі рішення комісії.

В запереченнях відповідач взагалі не посилається на те, що довідка про реєстрацію позивача від 19.04.2016р. № 144524262 скасована або її дію зупинено.

Отже, станом на вересень 2016р. у відповідача були відсутні передбачені Порядком та Законом № 1058-ІУ підстави для припинення виплати пенсії.

Крім того, суд зазначає, що наведені вище постанови ОСОБА_5 Міністрів України не є законами, а тому ці підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Право приймати закони, вносити до них зміни, належить виключно ОСОБА_4 України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй.

Верховна ОСОБА_4 України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Право на обмеження конституційних прав громадян ОСОБА_5 Міністрів України Верховною ОСОБА_4 України не надано.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов ОСОБА_5 Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття пенсійним органом відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину ОСОБА_2 України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, тобто особа має довести наявність прав, свобод чи інтересів, які порушені відповідачем.

Вирішуючи питання стосовно часу, з якого відповідач повинен виплачувати пенсію позивачу, суд виходить з того, до по вересень 2016 року ОСОБА_1 знаходився на обліку в Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Луганській області, електронна пенсійна справа позивача надійшла до відповідача 12.09.2016р.

Зазначене свідчить, що обовязок виплачувати позивачу пенсію виник у відповідача тільки 12.09.2016р., то згідно до вимог ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу пенсію тільки з 01.09.2016р.

Суд, вивчивши усі письмові докази, приходить до висновку про те, що відповідачем права позивача були порушені, у звязку з чим з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_1 потрібно задовольнити позовні вимоги та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині невиплати пенсії ОСОБА_1 з вересня 2016 року, зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з вересня 2016 року включно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017р. по справі № 243/10159/16-а.

Суд також вважає, що в даній конкретній справі відсутні підстави для зобовязання відповідача в місячний термін після набуття законної сили цією постановою подати до Словянського міськрайонного суду звіт про виконання цієї постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,69,71,94,98,128,158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з 01 вересня 2016 року включно.

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Інші позовні вимоги, в тому числі і вимоги в частині зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в місячний термін після набуття законної сили цією постановою подати до Словянського міськрайонного суду звіт про виконання цієї постанови залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.О.Гусинський