Справа № 753/605/17
Суддя: Набудович І. О.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/605/17
провадження № 2-а/753/146/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Набудович І.О.

при секретарі Петрик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.09.2016 року було складено протокол про порушення митних правил № 0555/101000014/2016 відносно ОСОБА_2 За результатами розгляду даного протоколу 22 грудня 2016 року заступником начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби України було винесено постанову № 0555/101000014/2016 в справі про порушення митних правил, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Крім того, зобов'язано останнього з моменту отримання вказаної постанови, з дотриманням строків, визначених ст. 95 Митного кодексу України, здійснити вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, чи помістити у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, чи оформити для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У постанові було зазначено, що ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу марки «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню, оскільки винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване вказане рішення, всупереч його клопотанням про обов'язкову його участь під час розгляду справи. Відповідач прийняв постанову за відсутності позивача, що на думку останнього є грубим порушенням його права на захист. Також позивач вважає постанову незаконною, оскільки вона була винесена з порушенням вимог ст. 467 Митного кодексу України у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При цьому позивач зазначив, що 20 жовтня 2016 року він повідомив митний орган -Житомирську митницю ДФС України про те, що він знаходиться на лікуванні, у зв'язку з чим не зможе особисто бути присутнім при розгляді справи 26.10.2016 року. Також позивач вказав у своєму позові, що він продовжує лікування, у зв'язку з чим він 25.11.2016 року вдруге повідомив Житомирську митницю ДФС України, про те, що не зможе особисто бути присутнім при розгляді справи 02.12.2016 року. 15.12.2016 року позивач звернувся з клопотанням до Житомирської митниці ДФС України про перенесення розгляду справи, що призначена на 22.12.2016 року, оскільки з 19.12.2016 року по 30.12.2016 року він буде перебувати у службовому відрядженні, просив справу не розглядати по суті за його відсутності. На думку позивача, в даному випадку відповідачем було протиправно позбавлено його прав, закріплених у ст. 498 Митного кодексу України, а також обмежено в ефективному засобі юридичного захисту, чим порушено ст. 13 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод". З цих підстав позивач просив суд скасувати постанову від 22.12.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу та компенсувати йому за рахунок державного бюджету понесений ним судовий збір та витрати на правову допомогу. Також у позовній заяві позивачем поставлено питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки постанову митниці він отримав лише 03.01.2017 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надіслав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, заперечував проти позовних вимог в повному обсязі. Додатково надав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.09.2016 року Житомирською митницею Державної фіскальної служби України було складено протокол про порушення митних правил № 0555/101000014/2016 відносно ОСОБА_2 За результатами розгляду даного протоколу 22.12.2016 року заступником начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби України Афанасьєвим В.К. було винесено постанову № 0555/101000014/2016 в справі про порушення митних правил, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Крім того, вказаною постановою зобов'язано останнього з моменту отримання постанови, з дотриманням строків, визначених ст. 95 Митного кодексу України, здійснити вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, чи помістити у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформити для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. /а.с.34-35/. У постанові було зазначено, що ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу марки «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.

06.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про порушення митних правил та вказав, що дана постанова є незаконною, такою, що винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що дії особи повинні бути спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, а отже характеризуватись винною дією чи бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ст. 468-470, 474, 475, 477-481 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів.

За ст. 523 МК України справи про порушення митних правил від імені митниць розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, є : відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані і інші, визначені законами обставини.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Ст. 93 Митного кодексу України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту не можуть використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До строків перевезень не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст. 192 Митного кодексу України.

За приписами п. 10 ст. 4 Митного кодексу України дозвіл органу доходів і зборів - це надання особі органом доходів і зборів усно, письмово (паперовим або електронним документом) чи шляхом проставляння відбитка особистої номерної печатки на супровідних документах (деклараціях, відомостях) права на вчинення певних дій.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України під контролем митного органу (ст. 102 Митного кодексу України).

Часмтиною 2 статті 200 Митного кодексу України передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений ст. 95 Митного кодексу України.

Таким чином, транспортний засіб, яким керував позивач ОСОБА_2, перебував на території України з порушенням встановленого законодавством строку.

Згідно ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання та терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, викладених у ст. 192 Митного кодексу України.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених в тому числі ст. 470 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Відповідно до розділу VIII Наказу Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 "Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму" аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем. Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутися до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З матеріалів справи не вбачається будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_2 своєчасному виконанню зобов'язання з вивезення транспортного засобу - автомобіля марки «AUDI А4», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, за межі митної території України. Крім того, відсутні докази, які б свідчили про наявність аварії чи дії обставин непереборної сили.

Таким чином, ОСОБА_2 зобов'язаний був вивезти вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України у терміни, визначені ст. 95 Митного кодексу України. Крім того, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, які виключають відповідальність за ст. 470 Митного кодексу України, під час складання протоколу про порушення митних правил, постанови в справі про порушення митних правил та розгляду справи судом не встановлено.

Стосовно твердження позивача щодо пропущення відповідачем строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 467 МК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналізуючи зазначені норми Митного кодексу України, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, про пропущення відповідачем шестимісячного строку для притягнення його до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України. Так правопорушення вважається вчиненим на одинадцятий день, тобто з 26.06.2016 року, оскільки вищевказаний транспортний засіб був ввезений позивачем на митну територію України 15.06.2016 року, то постанова прийнята в межах строків, встановлених ч. 1 ст. 467 МК України.

Також суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2, що відповідачем було протиправно позбавлено його прав, закріплених у ст. 498 Митного кодексу України, а також обмежено в ефективному засобі юридичного захисту, чим порушено ст. 13 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод". Так, Житомирська митниця ДФС України завчасно та належним чином повідомляла позивача про дату та час розгляду справи про порушення митних правил, двічі відкладала розгляд вказаної справи за клопотанням позивача, однак останній і втретє не з'явився на розгляд справи, не скористався своїми правами, жодного разу не надав письмових пояснень про причини порушення вимог ст. 95 Митного кодексу України та не надав будь-яких доказів на підтвердження поважності неявки на розгляд його справи, зокрема: лікарняних листів, наказу про відрядження, тощо. Таких доказів позивач не надав і під час розгляду справи судом.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., є правомірною.

За приписами ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною 3 статті 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил від 22.12.2016 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанову, яку позивач просить скасувати, ухвалено 22.12.2016 року. Позивач звернувся до суду 06.01.2017 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, позивач отримав вказану постанову лише 03.01.2016 року та не був присутній під час розгляду справи, суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33-35, 268 КУпАП, ст.ст. 9, 11, 69, 70, 159, 161-163 КАС України, ст. 4, 93, 95, 192, 200, 458, 460, 470 Митного кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії постанови.

Суддя І.О. Набудович