Справа № 466/10268/16-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року № 876/3072/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова на постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 02 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Шевченківському районі міста Львова (на даний час Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова), в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні при обчисленні раніше призначеної пенсії як державному службовцю інших виплат з яких було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; 2) зобов'язати відповідача здійснити обчислення пенсії позивачу з врахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, вказані в довідці про заробітну плату №11617/10-66 від 29.11.2016 року, з 25.12.2010 року в розмірі 90% від суми заробітної плати з якої було нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в редакції Закону України «Про державну службу», який діяв на час виходу на пенсію; 3) провести виплату донарахованої суми пенсії позивачу з 25.12.2010 року; 4) проводити нарахування індексації пенсії за базовим місяцем встановленим на дату призначення пенсії.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 02.02.2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні при обчисленні раніше призначеної пенсії як державному службовцю інших виплат з яких було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 з врахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, що вказані в довідці про заробітну плату №11617/10-66 від 29.11.2016 року, виданій Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, з 25 грудня 2010 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати з якої було нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в редакції Закону України «Про державну службу», який діяв на час виходу на пенсію. Провести виплату донарахованої суми пенсії ОСОБА_1 з 25 грудня 2010 року. Проводити нарахування індексації пенсії за базовим місяцем встановленим на дату призначення пенсії.

З цією постановою суду першої інстанції від 02.02.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що органи ПФ виплачують позивачу пенсію у належному розмірі та не мають підстав для перерахунку розміру пенсії. Згідно ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Проте, оскільки допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Також зазначає апелянт, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 02.02.2017 р. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач апеляційної скарги не визнала, у суді апеляційної інстанції подала заперечення, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 25.12.2010 року перебуває на обліку в УПФ України в Шевченківському районі міста Львова та отримує пенсію по інвалідності відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від заробітної плати.

При нарахуванні пенсії позивачу та визначення її розміру відповідачем не було включено в суму заробітної плати для обчислення розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати.

01.12.2016 р. позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця з врахуванням включення до заробітку, з якого нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, згідно довідки про заробітну плату №11617/10-66 від 29.11.2016 року.

Відповідач розглянувши заяву позивача прийняв рішення № 11831/03-15 від 01.12.2016 р., яким відмовив позивачу у перерахунку пенсії. Вказує відповідач, що до складових заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця не входить ні матеріальна допомога, ні індексація (а.с. 6-7).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо права позивача на перерахунок пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, виходячи з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Таким чином, при перерахунку пенсії державного службовця має враховуватись відсоток суми заробітної плати, який було визначено позивачу при призначенні пенсії, а саме 90%.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28.05.2013 року (№21-97а13), від 04.03.2014 року (№ 21-3а14), від 16.09.2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати відповідно до довідки про складові заробітної плати, є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду за частиною позовних вимог.

Так, згідно ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулась із даним позовом до суду 08.12.2016 року та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду із вимогами про перерахунок пенсії за період по 07.06.2016 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за період з 25.12.2010 р. по 07.06.2016 року включно.

Крім цього, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо дати з якої позивачу слід здійснити перерахунок пенсії.

Так, позивач 01.12.2016 р. зверталась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про зарплату №11617/10-66 від 29.11.2016 року.

Тому, проведення перерахунку пенсії позивачу слід здійснювати із 01.12.2016 року, тобто з дати звернення особи до УПФ із заявою про перерахунок пенсії.

Отже, позовні вимоги про перерахунок пенсії за період із 08.06.2016 року по 30.11.2016 року включно є безпідставними.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Вищого адміністративного суду України від 26.10.2016 року у справі № К/800/45837/14 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобовязання УПФ України в Шевченківському районі міста Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця із 25.12.2010 року з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 8-13).

Щодо позовної вимоги про проведення нарахування індексації пенсії за базовим місяцем встановленим на дату призначення пенсії, то така вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати», Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 року було прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 р..

Згідно абзацу 1 пункту 4 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-ІV, статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач просить зобовязати відповідача проводити нарахування індексації пенсії за базовим місяцем встановленим на дату призначення пенсії.

Однак, спірні грошові суми пенсії не були нараховані позивачу і тому не вважались заборгованістю.

У розглядуваній адміністративній справі відсутні докази про те, що пенсія позивача, після її нарахування, була виплачена управлінням ПФ із порушенням строків.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 02.02.2017 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про залишення без розгляду частини позовних вимог та часткове задоволення решта позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 02 лютого 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії за період з 25 грудня 2010 року по 07 червня 2016 року включно залишити без розгляду.

Решта позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні при обчисленні пенсії державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Львова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу), в розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із поданою довідкою про заробітну плату № 11617/10-66 від 29.11.2016 року, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, починаючи з 01 грудня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2017 року.