Справа № 295/3161/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/3161/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 року Суддя Богунського районного суду міста Житомира Гумен Н.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у оформленні документів та наданні висновку до Міністерства оборони України, у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів, щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 28.11.2016 року, внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії відповідно до заяви до Житомирського об`єднаного військового комісаріату від 03.01.2017 року та доданих до заяви усіх документів згідно п. 11 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 рої № 975, оформлену листом від 20.01.2017 року № ВС 330 та зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат прийняти та оформити документи зазначені в заяві про виплату одноразової грошової допомоги та надати Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 28.11.2016 року, внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів, з урахуванням того, що позивач, як інвалід 2 групи внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, набув право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 28.11.2016 року, а рішення Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 12.07.2011 року № 1227 та акт судово-медичного дослідження від 07.07.2011 року № 116/В є належними документами, що свідчать про причину та обставини отриманого поранення, контузії, зокрема і про те, що вони отримані не внаслідок протиправного діяння, відповідно до пунктів 6, 11 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та просить зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат подати звіт про виконання прийнятої постанови суду протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання рішення суду законної сили. .
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, він проходив військову службу в Збройних Силах в період з 22.03.1982 року по 25.06.1984 року. В період з 09.04.1982 року по 25.06.1984 року проходив військову службу на території Республіки Афганістан та в складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 приймав участь в бойових діях .

Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 12.07.2011 року № 1227 встановлено, що отримані ним поранення, контузія (1983 року) ТАК пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

02.12.2011 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено третю групу інвалідності, з 23.11.2011 року, яка настала внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Як інвалід 3 групи, внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, на той час позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 03.11.2006 р. N 328-V в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499. При цьому за виплатою одноразової грошової допомоги, інших компенсаційних виплат відповідно до законодавства у зв`язку з встановленням ні 3 групи інвалідності, позивач не звертався, зазначена допомога йому не призначалися і не виплачувалася.
16.12.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 28.11.2016 року, яка настала внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії

Як інвалід 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності, а саме 28.11.2016 року відповідно до чинних ст.16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.
03.01.2017 року позивачем була подана заява до Міністерства оборони України через Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат, ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», саме як інваліду другої групи з 28.11.2016 року та додані усі документи встановлені п. 11 Порядку 975, в тому числі, копії витягу із протоколу засідання ЦВЛК від 12.07.2011 року № 1227, акту судово-медичного дослідження від 07.07.2011 року № 116/В, копію довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААА № 901308 від 16.12.2016 року. Житомирський ОМВК направив документи до Житомирського ОВК для направлення їх до Міністерства оборони України.

Проте, 20.01.2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув документи на доопрацювання до Житомирського ОМВК чим фактично відмовив в оформленні документів, наданні висновку щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги та направленні цих документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення за заявою з посиланням на те, що в поданих документах відсутній документ, який свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Із зазначеними доводами позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідно до законодавства має право на отримання одноразової грошової допомоги та подав усі документи, які необхідні для призначення такої допомоги.

31.03.2017 року представником відповідача Житомирського обласного військового комісаріату до суду письмові заперечення проти позову, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах з 22.03.1982 року по 25.06.1984 року. В період з 09.04.1982 року по 25.06.1984 року проходив військову службу на території Республіки Афганістан та в складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 приймав участь в бойових діях (а.с. 16-17).
Висновком Відділу експертизи потерпілих, звинувачених та ін. осіб Бюро судово - медичної експертизи Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації від 07.07.2011 року № 116/В встановлено, що описані рубці є слідством загоєння ран, які могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які могли бути отримані в період бойових дій у Республіці Афганістан (а.с. 21-22).
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 12.07.2011 року № 1227 встановлено, що отримані ним поранення, контузія (1983 року) ТАК пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.20).

02.12.2011 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено третю групу інвалідності з 23.11.2011 року, яка настала внаслідок поранення, контузія, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с. 23), а 16.12.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 28.11.2016 року, яка настала внаслідок поранення, контузія, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с. 24).
19.02.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира позивачу встановлений статус інваліда війни другої групи (а.с. 25).
03.01.2017 року позивачем була подана заява Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату про виплату одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як інваліду другої групи з 28.11.2016 року та додано усі документи встановлені п.11 Порядку 975, для подальшого їх направлення до Житомирського обласного військового комісаріату (а.с. 26).
Однак, Житомирський обласний військовий комісаріат повернув подану заяву з доданими документами, так як в представлених документах відсутній документ, який свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення зобі тілесного ушкодження (а.с. 27).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до ст. 41 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" .
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України від 20.12.1991 №2011- XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі- Закон № 2011- XII). Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Враховуючи приписи зазначених норм Закону, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Отже, виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону № 2011-ХІІ право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження, оскільки застосування зазначеної статті пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
В свою чергу, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, яка набрала чинності 24.01.2014 року.
Згідно п.п.12, 13 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, керівник уповноваженого органу, тобто відповідач, мав подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. Вчинення будь яких інших дій, зокрема, повернення на доопрацювання документів не передбачено Порядком №975.
Також, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивачем всупереч п.11 Порядку №975 не додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Слід зазначити, що форма документу про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), законодавчо не визначена, а тому такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Відповідно до п. 21.21 глави 21 розділу ІІ Положення про військово - лікарську експертизу у збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Положення № 402), за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).
Також, відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 N 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
Судом встановлено, що проводилось судово - медичне обстеження ОСОБА_1 для визначення причинного зв`язку отриманих травм під час військової служби у країнах, де велись бойові дії, за результатами якої складено акт № 116/в від 07.07.2011 року на підставі якого приймалося рішення Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №1227 від 12.07.2011р.). Згідно обставин справи, в акті зазначено, що позивач в 1983 році отримав мінно-вибухові травми, осколкові поранення голови і правої кисті.
Саме на підставі акту судово-медичного обстеження Центральна військово - лікарська комісія по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України прийняла рішення від № 1227 від 12.07.2011р., яким встановлено, що позивачем поранення (контузія, та захворювання), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зазначені документи засвідчили про відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними документами, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Отже, суд дійшов висновку, що поданих позивачем документів, зокрема і акту обстеження і рішення ЦВЛК достатньо для підтвердження права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги по ІІ групі інвалідності, яке виникло з моменту встановлення інвалідності з 28.11.2016 року, тому позов в цій частині підлягає задоволенню
Також, у позовній заяві міститься вимога позивача зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат в місячний строк надати звіт про виконання рішення суду в цій справі, у порядку, передбаченому ст. 267 КАС України.
За своєю правовою природою, ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України регулює різні моменти відносин та визначення судового контролю. З одного боку, - встановлення такого судового контролю за виконання постанови, які узгоджуються з вимогами ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України та стосується регулювання відносин встановлення судового контролю під час винесення постанови суду, та контролювання його виконання, з іншого - встановлення факту порушення внаслідок його не виконання.
Перший судовий контроль встановлюється та визначається при ухваленні постанови, а інший (визнання протиправним рішення, дії або бездіяльність) вирішується після прийняття такого судового рішення.
Однак, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого не на користь суб`єкта владних повноважень є правом суду, а не його обов`язком, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 207 КАС України.
З цих підстав, суд вважає вимогу позивача про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено спеціальний спосіб судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
На підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», керуючись ст. ст.10,11,17-19,69-72,158-163,167,186,254 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення на дооформлення заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 28.11.2016 року другої групи інвалідності.
Зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат прийняти заяву з доданими документами ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 28.11.2016 року другої групи інвалідності та в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя