Справа № 804/2217/17
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 квітня 2017 р. Справа № 804/2217/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Гончарова І.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м.Дніпра про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 Новокодацького відділу державної виконавчої служби м.Дніпра, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Новокодацького відділу державної виконавчої служби м.Дніпра щодо не зняття арешту з усього мого, ОСОБА_1, майна та заборони з його відчуження, які накладено постановою Новокадацького відділу ДВС м.Дніпра від 13 березня 2010 року на виконання вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.11.2009 року;

- зобов'язати Новокодацький ВДВС м.Дніпра скасувати арешт, накладений постановою Новокадацького ВДВС м.Дніпра від 13.03.2010 року на виконання вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.11.2009 року.

Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до її юрисдикції та підсудності.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 17, 18, 104 - 107, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При пред'явленні позову позивачу необхідно визначити, до якого суду звернутися. Це питання вирішує інститут підсудності адміністративних справ. Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між адміністративними судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

Питання про підсудність постає перед суддею після позитивного вирішення ним питання про те, що справа належить до юрисдикції адміністративного суду. Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя повинен визначити, який саме суд повинен розглядати дану справу.

Належить зазначити, що порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення арешту та заборони його відчуження 170/6 від 13.03.2010 року винесена Новокодацьким ВДВС м.Дніпра (Ленінським ВДВС ДМУЮ) з примусового виконання виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська №1-268/2009р. від 29.01.2010 р. про конфіскацію всього особистого майна ОСОБА_1

Судом встановлено, що позивачем у справі ОСОБА_1, яким заявлено позовні вимоги до Новокодацького ВДВС м.Дніпра.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником виконавчого провадження, що виключає підстави для звернення із даною позовною заявою до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, а підсудна Ленінському районному суду м.Дніпропетровська згідно правил предметної підсудності відповідно до пункту 5 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позивачу належить звернутися із даною позовною заявою до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки ОСОБА_1 є боржником за виконавчим документом, виданим Ленінським районним судом м.Дніпропетровська.

Відповідно до частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 21, 109, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби м.Дніпра про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.А. Гончарова