Справа № 537/5188/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 8 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор рота №2 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Злобін Олександр Валерійович, про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор рота №2 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Злобін Олександр Валерійович, про скасування постанови, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та постанову серії ДР№120856 від 11 жовтня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ним не було порушено пункту 9.2.«б» Правил дорожнього ружу України, а тому ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року, позов задоволено. Скасовано постанову серії ДР№120856 від 11 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвали нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 жовтня 2016 року близько 13 години, ОСОБА_1 рухаючись автомобілем «Хонда Аккорд», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Д.Бідного у м. Кременчуці в напрямку до вулиці Республіканської, маючи намір виїхати на вулицю Республіканську, заздалегідь, відповідно до положень п.9.2.,9.4 Правил дорожнього руху завчасно, до початку маневру не менш як за 50-100 метрів подав сигнал світловими покажчиками повороту. Оминаючи люк з ямою, які стали на перешкоді руху, він вимушений був зробити різкий поворот руля, внаслідок чого відповідно до технічних характеристик автомобіля сигнал покажчика повороту вимкнувся.

Інспектором рота №2 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Злобіним О.В. винесено постанову серії ДР№120856 від 11 жовтня 2016 року, в якій вказано, що керуючи автомобілем «Хонда Аккорд» державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом на вулицю Республіканську, чим порушив пункт 9.2.«б» Правил дорожнього ружу України.

У зв'язку із вказаним, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову серії ДР№120856 від 11 жовтня 2016 року суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції виходили з наступного.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Разом з тим, відповідачем не надано до матеріалів справи доказу порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Посилання на здійснення відеофіксації порушення оскаржувана постанова не містить.

З системного аналізі вказаних норм суд касаційної інстанції приходить до висновку, що правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАУ, зокрема відеозаписом або протоколом про адміністративне правопорушення. Відсутність відеозапису, протоколу про адміністративне правопорушення або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

У зв'язку з тим, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у випадках оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор рота №2 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Злобін Олександр Валерійович, про скасування постанови, за касаційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 8 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України (підпис) М.І. Мойсюк