Справа № 806/1868/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"11" квітня 2017 р. Справа № 806/1868/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників апелянта та представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2016 р. у справі за позовом Приватного підприємство "ВВ "Агро" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасії Володимирівни 3-і особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" , Відділ Держгеокадастру у Володарсько-Волинському районі Житомирської області , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "ВВ "Агро" (далі - ПП "ВВ "Агро") із позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасії Володимирівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" (далі - ТОВ "Полісся-Інвест"), Відділ держгеокадастру у Володарсько-Волинському районі Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення.

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що у серпні 2016 року йому стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., прийнято рішення про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди землі) не земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,6671 га на підставі договору оренди землі від 28 вересня 2015 року №1015-27, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Полісся-Інвест» та внесено запис №13589003 про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди. Вказані дії відповідача, як державного реєстратора, позивач вважав такими, що здійсненні із грубими порушеннями вимог чинного законодавства та такими, що призвели до порушення його прав, як орендаря цієї ж земельної ділянки відповідно до договору оренди від 12 травня 2008 року б/н строком на 10 років та зареєстрованого відповідно до вимог чинного на день укладання договору законодавства. Просив визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 28621587 від 8 березня 2016 року щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,6671 га на підставі договору оренди землі, серія та номер 1015-27 від 28 вересня 2015 року, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_4, орендар - ТОВ «Полісся-Інвест» (номер запису про інше речове право №13589003 від 8 березня 2016 року).

Судом першої інстанції до участі у справі залучено третю особу - ОСОБА_4 (а.с.128).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером: 28621587 від 8 березня 2016 року щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди землі) на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 2,6671 га на підставі договору оренди землі, серія та номер 1015-27 від 28 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" (номер запису про інше речове право №13589003 від 8 березня 2016 року).

Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасії Володимирівни на користь Приватного підприємства "ВВ "Агро" 1378 грн. 00 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вислухавши пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 12 травня 2008 року між ОСОБА_4 (Орендодавець) та ТОВ "Полісся-Інвест" (Орендар) укладено договір оренди землі б/н, державний акт НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2,6671 га, строком на 10 років (а.с.13-14). Вказаний договір оренди зареєстрований в Володарськ-Волинському реєстраційному відділі Житомирської РФ ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 2 червня 2008 року за №19, що підтверджується наявними у матеріалах справи кадастровим планом земельної ділянки та Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.15).

Даний договір є чинним, строк його дії не закінчився, достроково - не розірваний та не припинений.

Право позивача на користування зазначеною земельною ділянкою, яка входить до земельних ділянок загальною площею 134,9 га на території Небізької сільської ради станом на 2016 року рік, також підтверджується і довідкою, виданою Відділом держгеокадастру у Володарсько-Волинському районі Житомирської області від 9 лютого 2016 року №5/26-16 (а.с.18).

У подальшому, 28 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Полісся-Інвест" укладено договір оренди земельної ділянки №1015-27, щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2,6671 га, що знаходиться на території Небізької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, та яка є предметом договору оренди землі б/н від 12 травня 2008 року.

Договір зареєстровано рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за індексним номером запису 28621569 від 8 березня 2016 року (а.с.17).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від № 1952-IV від 01.07.2004 року та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 3 Закону передбачає, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно п.2 ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державними реєстраторами прав на нерухоме майно, в тому числі й на земельні ділянки є нотаріуси.

Крім того, Законом України від 04.07.2012 року №5037-IV Закон України "Про нотаріат" було доповнено ст.46-1 та визначено, що нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і який має печатку такого реєстратора. Під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва нотаріус має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд попередньої інстанції правильно зазначив, що у спірних правовідносинах приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасія Володимирівна діяла саме як державний реєстратор.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Державна реєстрація обмеження права на нерухоме майно проводиться на підставі заяви особи, на користь якої встановлено обмеження, якщо інше не передбачено договором або законом. У разі подання заяви про державну реєстрацію прав фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує особу, а в разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені цих осіб. За ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, в тому числі договори про оренду.

У статті 19 Закону №1952 -IV визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, відповідно до частини першої цієї статті державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з ст.20 Закону документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі підлягає державній реєстрації, а право оренди виникає з моменту такої реєстрації (ст.20). Стаття 18 цього Закону встановлює, що договір оренди набирає чинності з моменту державної реєстрації.

Особливості внесення записів та виключення таких до/з Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі було врегульовано до 2009 року Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647 з наступними змінами, а з 2009 року - Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021, який діяв до 2013 року.

Пунтом 10 Порядку №1021 передбачалося, що записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди землі та суборенди землі.

Як вбачається із матеріалів справи, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 було зареєстровано у встановленому на той час порядку.

Таким чином, відповідачем проведено реєстрацію договорів всупереч тому, що в 2008 році дана земельна ділянка вже була передана позивачу в оренду та зареєстрована у відповідності до закону.

На виконання ст.30 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та ст.28-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав" від 22.02.2012 року №118.

Зазначеною постановою затверджено Порядок надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та Порядок надання органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, органу державної реєстрації прав доступу до перегляду кадастрових карт (планів).

Отже, на державного реєстратора з метою недопущення існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації по покладено обов'язок запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року.

Відтак, ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлено, що у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо: заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване. Аналогічні підстави відмови містить і п.13-4 Порядку ведення Поземельної книги.

Отже, відповідачем при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним між ТзОВ "Полісся-Інвест" та власником земельної ділянки, належним чином не перевірено наявність реєстрації права оренди на цю земельну ділянку, внаслідок чого здійснено повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж земельної ділянки, що суперечить приписам ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки в такій реєстрації повинно бути відмовлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування державної реєстрації права оренди за ТзОВ "Полісся-Інвест" земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору з ОСОБА_4, здійснену Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасією Володимирівною (реєстраційний запис про інше речове право №13589003 від 8 березня 2016 року).

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно зі ст.ст.198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне підприємство "ВВ "Агро" вул.Зарічна,1,с.Поромівка,Хорошівський район, Житомирська област,12132

3- відповідачу/відповідачам: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасія Володимирівна вул.Льва Толстого,буд.43,оф. 4,м.Київ 32,01032

4,5,6,7-третій особі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест" - с.Дашинка,Хорошівський район, Житомирська область,12124,