Справа № 806/2561/16
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 квітня 2017 року К/800/10739/17

Суддя Вищого адміністративного суду України А.Ф. Загородній,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року

у справі № 806/2561/16

за позовом ОСОБА_1

до Народного депутата Верховної Ради України Чорновол Тетяни Миколаївни

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями , подав касаційну скаргу.

Задовольняючи позов частково суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розгляду народними депутатами України звернень громадян (виборців) регулюються правовими нормами Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР (надалі - Закон № 393/96-ВР) та Закону України "Про статус народного депутата України" від 17 листопада 1992 р. № 2790-XII (надалі - Закон № 2790-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Згідно зі ст.24 Закону № 2790-XII народний депутат України розглядає звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". Народний депутат розглядає всі одержані ним пропозиції, заяви та скарги виборців, узагальнює їх, за необхідності вносить відповідні пропозиції до Верховної Ради України та її органів, а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

У разі необхідності народний депутат надсилає пропозиції, заяви та скарги громадян органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам, установам та організаціям, до повноважень яких входить розгляд звернень громадян чи вирішення порушених у них питань по суті. Про результати розгляду пропозицій, заяв та скарг громадян органи та посадові особи зобов'язані повідомити громадянина, від якого надійшло звернення, і народного депутата у терміни, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

За приписами Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Судами встановлено, що письмові звернення позивача відповідали вимогам ст.5 Закону України №393/96-ВР та були отримані народним депутатом України, що підтверджується повідомленням Відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України №09-0150.06.16/77-09.16.

Однак, відповідачем не надано доказів розгляду та надання відповідей на звернення ОСОБА_1, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а тому належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання Народного депутата Верховної Ради України Чорновол Т.М. розглянути звернення ОСОБА_1 від 19 вересня 2016 р. та 25 вересня 2016 р. по суті відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача вибачитися перед позивачем, суди вказують, що вказаний спосіб відновлення порушеного права не передбачений законодавством.

Стосовно вимоги про задоволення моральної шкоди в сумі 200000 грн, суди зазначають, що відповідно до п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків, крім того у кожній справі суду необхідно з'ясовувати характер правовідносин сторін та чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Для відшкодування шкоди обов'язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не надано жодних належних доказів про спричинення неналежними діями відповідача моральної шкоди, а тому задоволенню вказані вимоги не підлягають.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, також у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Народного депутата Верховної Ради України Чорновол Тетяни Миколаївни про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Вищого адміністративного А.Ф. Загородній

суду України