Справа № 820/6719/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 р.Справа № 820/6719/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Литвинова В.В.

представника позивача Попенка Є.Л.

представника відповідача Красникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017р. по справі № 820/6719/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД ЕНЕРДЖІ"

до Харківської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд Енерджі», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача по складанню протоколу від 05.12.2016р. №916/80700/16 про порушення митних правил у відношенні директора ТОВ «НОРД ЕНЕРДЖІ» ОСОБА_4;

- визнати протиправною та скасувати картку відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.12.2016р. № 807010001/2016/00054;

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про визначення коду товару від 24.11.2016р. № КТ-804-2016; зобов'язати відповідача здійснити митне оформлення товару «конденсат газовий стабільний» з урахуванням присвоєння коду за УКЗЕД , визначеного позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в жовтні 2016 року ним було заявлено до митного оформлення по митній декларації від 11.10.2016р. № 807010001/2016/009561 товар «конденсат газовий стабільний ТУ 0271-001-12». З метою контролю правильності визначення позивачем коду товару за УКТЗЕД службовими особами відповідача було відібрано зразки товару, поданого до митного оформлення, який направлено для дослідження для подальшої його класифікації.

За наслідками проведеного дослідження та на підставі його висновку відповідачем вказаний товар ідентифіковано за іншим кодом. Зокрема, згідно оскаржуваного рішення код товару було змінено з (конденсат газовий стабільний) на (середні дистиляти), в зв'язку з чим також відбулась зміна в його оподаткуванні в частині донарахування акцизного збору.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД ЕНЕРДЖІ" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено частково.

Скасовано рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби про визначення коду товару від 24.11.2016 року №КТ-804-2016.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 грудня 2016 року №807010001/2016/00054.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що між позивачем та Компанією "Managing Export LP" (Канада) був укладений контракт №0020-2508/SGC-RW від 25.08.2016 р. (а.с. 12-22, том 1) , згідно п. 2.1. якого постачальник ("Managing Export LP") зобов'язується поставити, а позивач (покупець) прийняти та оплатити конденсат газовий стабільний в об'ємі до 2500 метричних тон в порядку та на умовах контракту та додатків до нього з дня підписання контракту до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 2.5. зазначеного контракту якість товару визначається на кожну партію товару та по даним, вказаним в паспорті/сертифікаті якості вантажовідправника (заводу-виробника) товару; згідно п. 2.9 контракту передбачено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається при поставці на умовах СРТ - станція відправлення (Інкотермс 2010).

Також між позивачем та компанією "Managing Export LP" був укладений додаток №1 від 25.08.2016 року до зазначеного вище контракту, яким сторони узгодили поставку партії товару - конденсату газового стабільного, країна походження товару - Російська Федерація (виробництво ТОВ «Сєвернефть-Урєнгой»); обсяг (кількість) товару - 170 т.; період поставки - з 01 вересня 2016 року по 15 жовтня 2016 року.

11 жовтня 2016 року на митному посту «Куп'янський» позивачем було заявлено до митного оформлення по митній декларації від 11.10.2016 р. №807010001/2016/009561 типу ІМ 40 ТН (а.с. 23, том 1) (тимчасова митна декларація) товар «конденсат газовий стабільний. ТУ 0271-001-12. Тиск насичених парів кПА:69-75; тиск насичених парів мм рт. ст.:518-563; масова доля води %:відсутня; масова доля механічних домішок %:відсутні; концентрація хлористих солей мг/дмЗ: 0,98-1,14; масова доля сірки: менше 0,15%; масова доля сірководню: менше 2; масова доля метил- і етил меркаптанів в су ммі, млні (ррm): менше 2; густина при 15 град. С° (дивись доп.).

При заповненні митної декларації №807010001/2016/009561 декларантом було визначено код товару за УКТЗЕД .

Під час митного оформлення товару позивачем до митного органу надано: контракт №0020-2508/SGC-RW від 25.08.2016 р.; додаток №1 від 25.08.2016 року до контракту; ліцензію на користування надрами СЛХ 15192 НР, видану ТОВ «Сєвернефть-Урєнгой» з додатком; звіт №74-01Q/OGN-NK-2016 за результатами проведення процедури нагляду за випробуваннями, підготовленого АО "СЖС Восток Лимитед" та протокол перевірки лабораторії при проведені процедури нагляду; рахунок-інвойс МЕ-260 від 30.09.2016р.; паспорти якості №95-Э, №93-Э, № 96-Э від 27.09.2016р.; паспорти якості SGS від 12.10.2016р.; накладна ЦІМ/УМВС №33862013; котирування Plast; рахунок-проформа 436081 від 29.09.2016р.

Також судом першої інстанції встановлено, що з метою контролю правильності визначення декларантом коду товару за УКТЗЕД, службовими особами відповідача із транспортного засобу з товаром, який поставлявся за митною декларацією ІМ 40 ТН від 11.10.2016 р. №807010001/2016/009561, було відібрано зразки товару, які спрямовано до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС з метою ідентифікації та встановлення відповідності задекларованих у митній декларації характеристик товару, визначених для його подальшої класифікації.

За результатами досліджень був наданий висновок №124 від 15.11.2016 р. (а.с. 82-86, том 1), згідно якого пробу ідентифіковано як непрозору рідину темно-коричневого кольору із запахом нафтопродуктів, яка за хімічним складом являє собою суміш на основі аліфатичних вуглеводів до складу якої входять інші добавки/домішки (ароматичні вуглеводні тощо).

Фракційний склад наведено в таблиці в розділі 9.3 (за фракційним складом проба не суперечить визначенню додатковій примітці 2(с) "середні дистиляти" згідно УКТ ЗЕД). Температура спалаху проби в закритому тиглі нижче 0° С; густина проби при 15° С становить 740,1 кг/мЗ; масова частка сірки в складі проби становить 0,0144 мас. %.; колориметрична характеристика К проби становить L 0,5; механічних домішок та води в складі проби застосованими методами не виявлено. Визначення кінематичної в'язкості при температурі 20 С наданої на дослідження проби згідно вимог ДСТУ ГОСТ 33-2003 не видається можливим, оскільки неможливо витримати мінімальний час проходження продукту через капіляр віскозиметра. Визначення вмісту показника хлористі солі у складі проби не видається можливим у зв'язку з відсутністю належного обладнання та реактивів. Визначення показника індекс омилення не видається можливим у зв'язку з відсутністю належної методики та обладнання. Визначення показника зольності не видається можливим у зв'язку з відсутністю належного обладнання. Визначення показників октанове число за дослідницьким методом, вміст кисневмісних сполук не проводилось, оскільки надана проба не є товарним бензином. Антидетонаційних присадок у складі проби застосованими методами не виявлено.

З вказаним висновком позивач не погодився, проте, на його підставі відповідачем прийнято оскаржуване в даній справі рішення, згідно якого код товару, який було надано до митного оформлення, змінено з (конденсат газовий стабільний) на (середні дистиляти), в зв'язку з чим також відбулась зміна в його оподаткуванні в частині донарахування акцизного збору. Прийняття вказаного рішення також потягло за собою формування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.12.2016р. № 807010001/2016/00054.

З зазначеним рішенням позивач також не погодився, в зв'язку з чим звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення про зміну коду товару, з (конденсат газовий стабільний) на (середні дистиляти), відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, який набрав чинність з 01.06.2012, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) складається на основі гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно положень статті 68 Митного кодексу України ведення УКТЗЕД передбачає, зокрема розроблення пояснень та рекомендацій до УКТЗЕД.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення відповідно з УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Пунктом 10 Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 7 серпня 2007 року № 667, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2007 року за № 968/14235 (далі - Порядок № 667), встановлено, що рішення про визначення коду товару приймається відділом номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці (відділом контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Митні органи України для цілей класифікації (кодування) товарів при митному оформленні використовують положення товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТЗЕД), що затверджені Законом України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року № 584-VII.

Невід'ємною складовою частиною товарної номенклатури є Основні правила інтерпретації класифікації товарів. Основні правила інтерпретації класифікації товарів (далі - Основні правила) викладені у додатку до Закону України "Про Митний тариф України".

Відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів при класифікації товарів згідно УКТЗЕД слід враховувати, що назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД. Для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.

Відповідно до Правила 3 (а) Основних правил інтерпретації класифікації товарів визначено: «У разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше, порівняно з товарними позиціями де дається більш загальний його опис».

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Водночас, рішення митних органів про визначення коду імпортованого товару і відмову в його пропуску на митну територію України за кодом, який зазначено, зокрема імпортером, породжує для останнього певні правові наслідки та є обов'язковим. Однак, така обов'язковість не є перешкодою для оскарження такого рішення митних органів до адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з пункту 3 оскаржуваного рішення, при його прийнятті відповідач керувався представленими до митного оформлення документами, а саме: висновком СЛЕД ДФС № 124 від 15.11.2016 р., поясненнями до УКТЗЕД, затвердженими наказом ДФС від 09.06.2015 р. № 401, Законом України "Про митний тариф".

З дослідженого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції експертного висновку № 124 від 15.11.2016 р. вбачається, що він не містить відповіді на всі запитання, наведені в п. 8 висновку, зокрема, не надає чіткої та однозначної відповіді на запитання 1: «чи відноситься даний товар до сирих нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), тобто чи є він природним продуктом, незалежно від складу, одержаним зі звичайних чи конденсатних покладів нафти або шляхом деструктивної перегонки бітумінозних мінералів?»

Також, не встановлено чіткої та беззаперечної відповіді на запитання 2: «чи відноситься даний товар до газових конденсатів, тобто сирих нафтопродуктів, отриманих при стабілізації природного газу, яка проводиться безпосередньо після його добування?».

Проте, висновок містить відповідь, згідно якої проба не суперечить визначенню додатковій примітці 2 (С) «середні дистиляти» згідно УКТЗЕД, при тому, що питання, що мають вирішальний характер для визначення коду УКТЗЕД, у висновку залишені без належної відповіді, в зв'язку з чим даний висновок не вбачається як цілком повний та достовірний.

Позивчем залучено до матеріалів справи експертний висновок №4672/ОДС/16 від 21.11.2016 р., наданий Департаментом нафти та нафтопродуктів ТОВ "ІНСПЕКОТРАТ УКРАЇНИ", який має відповідний атестат акредитації за №2Н710 від 25.08.2015 року Національного Агентства з акредитації України Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому визначається доцільним віднесення товару до складу сирих нафтопродуктів природного походження, а саме - "конденсату газового".

Також згідно листа ДП НДІ нафтопереробної та нафтохімічної промисловості «МАСМА» від 24.01.2017р. № ?-10 (а.с. 67, том 2) підтверджено, що наданий продукт (газовий конденсат стабільний) є природного походження та не є продуктом ректифікації (дистиляції) нафтопродуктів.

Віднесення спірного товару до коду за УКТЗЕД також підтверджується листом ООО "СЕВЕРНЕФТЬ УРЕНГОЙ", ліцензією на користування надрами серії СЛХ №15192 вид ліцензії НР, яка видана ООО "СЕВЕРНЕФТЬ УРЕНГОЙ", та звітом №74-01СУООС-№С-2016 за результатами проведення процедури нагляду за випробуваннями, підготовленого АО "СЖС Восток Лимитед" разом з Протоколом перевірки лабораторії при проведені процедури нагляду.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів щодо обгрунтування своєї позиції та не враховано, що Положенням про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, затвердженим наказом ДФС від 01.10.2014 №154 (у редакції наказу ДФС від 14.04.2016р. №319), до функцій СЛЕД ДФС віднесена функція проведення дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби про визначення коду товару від 24.11.2016 року №КТ-804-2016 про зміну коду товару, з (конденсат газовий стабільний) на (середні дистиляти) та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 грудня 2016 року №807010001/2016/00054, відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року по справі № 820/6719/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017р. по справі № 820/6719/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2017 р.