Справа № 462/2009/16-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/3251/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

від третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, за участі третьої особи Головного управління ДФС України у Львівській області про зобовязання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії протиправними; зобовязати відповідача отримати в Головному управлінні ДФС у Львівській області грошовий розрахунок від 21.01.2016 року, який був безпідставно повернутий адресату та провести перерахунок раніше призначеної пенсії; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за минулий час, а саме за період з 31.01.2005 року по час /день/ проведення перерахунку пенсії; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

25.07.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, просив визнати дії відповідача щодо відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії протиправними; зобовязати відповідача невідкладно отримати в Головному управлінні ДФС у Львівській області грошовий розрахунок, а саме грошовий атестат № 5 від 21.01.2016 року, який був безпідставно повернутий адресату та провести перерахунок раніше призначеної пенсії; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за минулий час, а саме за період з 31.01.2005 року по час, а саме по день проведення перерахунку пенсії; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

09.08.2016 року позивач подав заяву про зміну позовних вимог, просив визнати дії відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії протиправними; зобовязати відповідача ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України у Львівській області невідкладно отримати в Головному управлінні ДФС у Львівській області грошовий атестат № 5 від 21.01.2016 року, який був безпідставно повернутий адресату та провести перерахунок раніше призначеної пенсії; зобовязати ОСОБА_4 управлінні ДФС у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат № 5 від 21.01.2016 року Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення ними перерахунку раніше призначеної пенсії; зобовязати відповідача ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за минулий час, а саме за період з 31.01.2005 року по день проведення перерахунку пенсії; зобовязати відповідача ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.; зобовязати відповідача ОСОБА_4 управлінні ДФС у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для виконання ними зобовязань у даній судовій справі.

В ході розгляду справи судом першої інстанції до розгляду справи залучено відповідача ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Львівській області та третю особу ОСОБА_4 управління ДФС України у Львівській області.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 5 від 21 січня 2016 року виданого ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на імя ОСОБА_1. Зобовязати ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат № 5 від 21 січня 2016 року виданий на імя ОСОБА_1 та безпідставно повернутий Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області 07 квітня 2016 року. Зобовязано ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 31 січня 2005 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату № 5 від 21 січня 2016 року виданого ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на імя ОСОБА_1. В частині зобовязання Головного управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат № 5 від 21 січня 2016 року Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, нарахування та виплати завданої ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 /десяти тисяч/ гривень та зобовязання Головного управління Державного Казначейства України у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному управлінню Пенсійного Фонду України у Львівській області для виконання зобовязань відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржило ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права та неповністю зясовано обставини справи, висновки суду не відповідають чинному законодавству, в звязку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 не покладено жодних обовязків на ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області, стороною у даній справі було ОСОБА_4 управління Міністерства доходів та зборів у Львівській області, проте документи на виконання постанови скерувало ОСОБА_4 управління Державної Фіскальної служби у Львівській області, у звязку із зазначеним ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області повернуло зазначені документи, зокрема грошовий атестат № 5 від 21 січня 20156 року без виконання.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року, яка є чинною та набрала законної сили, головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області одноразово надсилався грошовий атестат № 5 від 21 січня 2016 року, виданий ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на імя ОСОБА_1, який був безумовною підставою для перерахунку позивачу відповідного виду пенсії.

Як вбачається зокрема з відповідей Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22 лютого 2016 року, 26 лютого 2016 року та 18 березня 2016 року, вказаний грошовий атестат неодноразово повернуто на адресу Головного управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області без виконання, оскільки постановою суду не покладено обов'язку на управління щодо перерахунку пенсії та стороною у спорі було головне управління Міністерства доходів і зборів України у Львівській власті а не ОСОБА_4 управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області, яке надсилало атестат.

Однак на переконання суду, вказані мотиви відповідача є формальними не містять жодного обґрунтування дій відповідача та грубо порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки у зазначеному рішенні суду від 11 серпня 2014 року чітко та зрозуміло зазначено матеріали щодо пенсійного забезпечення позивача скеровуються у ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду країни у Львівській області виключно для перерахунку його пенсії та скерування вказаних документів органом який лише змінив свою назву, а саме ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області та продовжує бути органом уповноваженим на виконання певних функцій держави, жодним чином не впливає на суть скерованих документів та предмету їх виконання.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії починаючи з 31 січня 2005 року, виходячи з наступного.

Функції з призначення і виплати пенсії передані органам Пенсійного фонду з 01.01.2007 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Пенсійний фонд не є правонаступником силових структур України щодо зобовязань, які виникли до 01.01.2007 року. Відтак, безпідставним є задоволення позовних вимог в цій частині. Позивач звернувся в ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду країни у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії 04.02.2016, на яку отримав відповідь відповідача від 22.02.2016. Саме зазначена відповідь стала підставою для звернення позивача до суду 11.04.2016. Разом з тим, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії за період з 31.01.2005 року по 10.10.2015 року включно.

Що стосується вимог про зобов'язання Головного управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат № 5 від 21 січня 2016 року Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, зобов'язання Головного управління Державного Казначейства України у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному управлінню Пенсійного Фонду України у Львівській області для виконання зобов'язань то у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що її свободи, права чи інтереси порушені саме ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області.

Та крім того, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, однак позивачем не надано, а судом не отримано жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення саме відповідачем ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області будь-яких дій, якими було заподіяно позивачу моральну шкоду, не встановлено наявність моральної шкоди, наявність причинного звязку між нанесенням моральної шкоди та діями відповідача і вину останнього в їх заподіянні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про неповноту зясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, п.1,3,4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі № 462/2009/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання провести перерахунок пенсії за період з 31.01.2005 року по 10.10.2015 року включно відмовити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 5 від 21 січня 2016 року виданого ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на імя ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат № 5 від 21 січня 2016 року виданий на імя ОСОБА_1 та безпідставно повернутий Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області 07 квітня 2016 року.

Зобовязати ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 11.10.2015 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату № 5 від 21 січня 2016 року виданого ОСОБА_4 управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на імя ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст постанови виготовлений 07.04.2017