Справа № 804/2227/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 квітня 2017 р.№804/2227/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку ч.1 ст. 118 КАС України клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

встановив:

03 квітня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов, в якому арбітражний керуючий ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним наказ Міністерства юстиції України від 30.03.2017 р. № 1070/5 про припинення її діяльності.

Ухвалою суду від 05.04.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху, з наданням позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.04.2017 року, у звязку з усуненням позивачем недоліків, зазначених в ухвалі суду від 05.04.2017 р. (зокрема, сплати судового збору та надання доказів в обґрунтування заявлених вимог), за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 30.03.2017 р. 1070/5 про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 до розгляду справи по суті.

В обґрунтування вказаного клопотання, позивач посилається на те, що 30.03.2017 року Міністерством юстиції України винесено наказ № 1070/5 про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, який позивач вважає протиправним, винесеним без повного та всебічного встановлення всіх обставин та без дотримання норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Позивач зазначає, що дія оскаржуваного наказу № 1070/5 від 30.03.2017 р. унеможливлює виконання нею як арбітражним керуючим своїх повноважень, повязаних з розпорядженням майном боржника та проведенням процедури ліквідації підприємств, зокрема, за рішеннями господарських судів Дніпропетровської та Закарпатської області боржників ТОВ «Сван», ТОВ «Запорізький індустріально-механічний завод» та ПрАТ «Профі-Пак». Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач також посилається на те, що у разі незабезпечення позову, він не отримує фінансову винагороду через прийняття відповідних рішень господарськими судами про заміну арбітражного керуючого на інших осіб, та буде безповоротно позбавлений права на здійснення діяльності в межах тих ліквідаційних процедур та справ про банкрутство, в яких він приймає участь. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відразу після відкриття провадження за адміністративним позовом, відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України.

При вирішенні вказаного клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

В силу вимог ч.ч.3, 4 ст.117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до п. 17 а.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Таким чином, обов'язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення адміністративного позову є надання заявником доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості без вжиття таких заходів захистити ці права, свободи та інтереси, необхідності докладення значних зусиль та витрат для їх відновлення, або очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 р. № 2343-XII, право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 16.07.2013 року отримала свідоцтво № 1040 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії.

На момент винесення Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу № 1070/5 від 30.03.2017 р. про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, вона як арбітражний керуючий виконувала повноваження, повязані з розпорядженням майном боржника, проведенням процедури ліквідації підприємств за рішеннями господарських судів.

На підтвердження зазначених обставин, позивачем надано копії відповідних судових рішень, а саме: постанову господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/11751/16 від 15.03.2017 р., згідно якої відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Сван» з призначенням арбітражного керуючого ОСОБА_1 ліквідатором боржника, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 21.03.2017 р. по справі № 908/3549/16, згідно якої арбітражного керуючого ОСОБА_1 призначено розпорядником майна боржника у справі про банкрутство ТОВ «Запорізький індустріально механічний завод», ухвалу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/8484/16 від 13.10.2016 р., якою порушено справу про банкрутство ПрАТ «Профі-Пак», з призначенням арбітражного керуючого ОСОБА_1 розпорядником майна боржника.

Таким чином, у звязку з виконанням позивачем обовязків арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) щодо зазначених вище підприємств, у звязку з припиненням діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам як її правам, так і правам та інтересам інших осіб, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги той факт, що предметом судового розгляду є вирішення питання щодо законності наказу Міністерства юстиції України № 1070/5 від 30.03.2017 р. про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам арбітражного керуючого ОСОБА_1, як позивача, та інших осіб, зокрема учасників у справах про банкрутство та учасників ліквідаційної процедури, де арбітражний керуючий ОСОБА_1 виконує відповідні повноваження, та ускладнить їх відновлення.

Суд також враховує, що підстави винесення відповідачем оскаржуваного наказу в частині припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 наразі невідомі, оскільки на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України зазначений наказ відсутній. За наведених обставин, суд на даній стадії судового розгляду не може спростувати доводи позивача, наведені у клопотанні про забезпечення позову, про наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного наказу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до ухвалення рішення у справі.

При цьому, суд зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 1070/5 від 30.03.2017 р. до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до судового розгляду справи по суті.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суддя, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію наказу Міністерства юстиції України № 1070/5 від 30.03.2017 р. про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво №1040, видано 16.07.2013 року Міністерством юстиції України) до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Згідно ч. 5 ст. 118 КАС України, в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, допустити негайне виконання ухвали про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

У відповідності до ч. 6 ст. 118 КАС України, оскарження ухвали про забезпечення адміністративного позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_2