Справа № 537/6068/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р. Справа № 537/6068/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и л а:

14 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати незаконними дії інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, інспектор поліції) з притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, що прийнята інспектором поліції 11 грудня 2016 року та якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП). Просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що інспектор поліції необґрунтовано притягнув його до відповідальності, оскільки під час керування транспортним засобом він не порушував Правила дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України) і завчасно перед перестроюванням ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку. Крім цього зазначає, що оскаржувана постанова винесена інспектором поліції з грубим порушенням процесуального порядку, ст. 268 КУпАП, без зясування обовязкових даних для винесення такої постанови обставин та за відсутності доказової бази.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2017 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що під час винесення оскаржуваної постанови АР № 812425 від 11 грудня 2016 року (далі по тексту Постанова) інспектор роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці лейтенант поліції ОСОБА_2 не порушив процедуру щодо її винесення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення. Суд визнав установленим, що позивач дійсно не подав сигналу світлового покажчику повороту відповідного напрямку, чим порушив р. 9 п. 2 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нове судове рішення про задоволення його адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про Національну поліцію» (далі по тексту Закон № 580-VIII), поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Під час виконання своїх завдань поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII).

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII).

За змістом статті 31, п. 1 ч. 1 ст. 35 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких зупинення транспортного засобу у разі, якщо водій порушив ПДР України.

Судом установлено, що 11 грудня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу винесено постанову серії АР № 812425 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно позивача ОСОБА_1 за те, що він 11 грудня 2016 року о 21 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ E220CDI, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Леонова, 1-а у м. Кременчуці перед перестроюванням не подав сигналу світлового покажчику повороту відповідного напрямку, чим порушив р. 9 п. 2 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП /а.с. 8/.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 (далі по тексту Закон № 3353), встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до р. 9 п. 2 «б» ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. А пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку настає згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу ІІІ Інструкції).

Не погоджуючись із оскаржуваною Постановою, позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що у інспектора поліції відсутні докази на підтвердження факту скоєння ним правопорушення. Відеозапис нагрудної камери поліцейського, досліджений у судовому засіданні в суді першої інстанції є неналежним доказом, оскільки його дані достовірно не відтворюють фактичні обставини події.

Колегія суддів з огляду на положення ст. 251 КУпАП відзначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

У частині 1 статті 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення в даному випадку матеріалу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 розтлумачив положення ч. 1 ст. 276 КУпАП як таке, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення» необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Судом установлено, що розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся фактично у скороченому провадженні, - фіксація інспектором поліції факту адміністративного правопорушення, розгляд справи, накладання адміністративного стягнення безпосередньо на місці його вчинення.

Також при дослідженні технічного запису з пристрою для запису інформації з нагрудної камери поліцейського щодо подій, які мали місце 11 грудня 2016 року між позивачем та відповідачем, судом установлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати для ознайомлення матеріали справи, у тому числі надати наявні у інспектора поліції докази в обґрунтування стверджень про порушення ним ПДР України.

Відмова відповідача в задоволені цього клопотання обґрунтована єдиною обставиною - відсутністю технічної можливості.

Колегія суддів вважає, що обставини даної справи свідчать про те, що застосування посадовою особою в даному випадку процедури скороченого провадження, тобто розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо 11 грудня 2016 року призвело до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 268, 278 КУпАП.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для допита у якості свідка громадянина ОСОБА_3, оскільки за наявності цього громадянина в салоні транспортного засобу, яким керував позивач, свідок повинен був бути опитаним саме відповідачем під час з'ясування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення в діях позивача ОСОБА_1

Крім того, колегія суддів зазначає, що наданий Управлінням патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП носій інформації про події, що мали місце 11 грудня 2016 року за участю позивача та відповідача, відображає записи подій в трьох часових відрізках, а саме, - запис № 1 з 21:07:26 по 21:18:59, запис № 2 з 21:24:03 по 21:25:36, запис № 3 з 21:40:21 по 21:43:18.

За відсутності інформації про події поза межами здійснення запису нагрудної камери (відео реєстратора) поліцейського у суду відсутні підстави піддавати критиці доводи позивача ОСОБА_1 стосовно відхилення відповідачем його клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення в присутності його адвоката.

Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанцій відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає, що належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

За приписами частини 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ОСОБА_1 відповідач діяв не у спосіб, що передбачений КУпАП, а відтак, оскаржувана Постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій відповідача щодо складання Постанови, оскільки вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в цій частині вимог не відповідає змісту та обсягу такого порушення.

Так, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Перевірка дотримання субєктом владних повноважень - відповідачем по справі засобів і процедур, встановлених КУпАП, в процесі ухвалення рішення (в даному випадку Постанови) надана судом при розгляді вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання протиправною зазначеної Постанови.

Доводи скаржника з приводу його безпідставного переслідування працівниками поліції, зокрема патрульною машиною № 1303, не підкріплені відповідними доказами.

Зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам судом не надана належна правова оцінка, що є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, скасування постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2017 року з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Частиною першою ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади/субєкта владних повноважень та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади/субєкта владних повноважень.

Таким чином, виходячи із повноважень, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, з урахуванням висновку про розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 без дотримання процедури, встановленої КУпАП, виконання яких може вплинути на рішення по справі, колегія суддів приходить до висновку, що після вирішення питання про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності адміністративна справа підлягає новому розгляду.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат, відсутні.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст. 11, ч. 1 ст. 41, ст.ст. 184, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2017 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Визнати протиправною і скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 8121425 від 11 грудня 2016 року.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити для повторного розгляду інспектору роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_2.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 10 квітня 2017 року.