Справа № 357/2256/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2256/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом 01.03.2017 року мотивуючи тим, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року та інвалідом другої групи довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. 24.01.2017 року він звернувся до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони та видати посвідчення інваліда війни. Листом від 15.02.2017 року за №01-12/342, відповідач фактично відмовив у задоволенні заяви мотивуючи відсутністю підтверджуючих документів щодо перебування його в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складу формувань цивільної оборони. Однак, безпосередня його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань цивільної оборони підтверджується документами доданими до позову, які були надані відповідачу до листа 24.01.2017 року для встановлення йому статусу інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони та видати посвідчення інваліда війни. 09.09.2015 року Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації видано Позивачу довідку за № 01.01-09/1252/3 на підставі аналізу поданих ним документів, вказано на те, що формування ЦО, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих, громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи та її наслідків залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Отже, ним були подані необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, тому він має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни. Позивач просив визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, оформлена листом від 15.02.2017 року за № 01-12/342 у встановленні йому, ОСОБА_1, статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони та видачі посвідчення інваліда війни та зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області встановити йому, ОСОБА_1, статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не звився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, від представника позивача, адвоката за договором, ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, до суду надіслано заперечення на позов та подана заява від представника за довіреністю ОСОБА_3 про розгляд справи без участі представника управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта ( а.с.3); є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року, що стверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразка серії А №119404 С та вкладкою до нього №651768 С від 13.05.2011 року ( а.с.5). Позивач є інвалідом другої групи, з 28.04.2011 року довічно, причина інвалідності захворювання повязане з роботами на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО-1 № 364719 від 28.05.2011 року, експертним висновком Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії №02/11 від 22.02.2011 року ( а.с.6-8).

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ст.7 цього Закону, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пункту 9 частини другої ст.7 Закону до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМ України від 12.05.1994 року № 302, посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Відповідно пункту 2 зазначеного Положення № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни, згідно статті 7 Закону, видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни-інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Як вбачається матеріалів справи, позивач 24.01.2017 року звернувся до управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видати посвідчення інваліда війни.

Листом від 15.02.2017 року за №01-12/342 ( а.с.17), відповідач фактично відмовив позивачу у задоволенні заяви посилаючись на те, що у нього відсутні підтверджуючі документи щодо перебування в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідач в письмових запереченнях проти позову зазначив проте, що листами Мінпраці та соціальної політики України надані розяснення, що для встановлення статусу інваліда війни необхідне документальне підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони. Цей документ має містити дані про залучення з посиланням на наказ чи розпорядження штабу ЦО та інформацію про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а позивачем такі документи не надано.

Суд не погоджується з даними твердженнями з наступних підстав.

Безпосередня участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується матеріалами справи ( а.с.9-12), а саме: архівним витягом з наказу №683 від 14.05.1986 року Білоцерківського виробничого об'єднання шин та ГАВ ім. 25 з'їзду КПСС; архівним витягом наказу №215 від 11.03.1998 року ВАТ «Росава»; архівним витягом наказу №55 від 26.01.1998 року ВАТ «Росава»; копією наказу №683 від 14.05.1986 року Білоцерківського виробничого об'єднання шин та ГАВ ім. 25 з'їзду КПСС; інформаційною довідкою (про участь у формуваннях ЦО) виданою Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи КОДА від 20.12.2016 року.

У відповідності до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і РМ СРСР № 1111 1976 року, наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), розпорядження начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів за 1986 рік /від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 02, від 04.05.1986 року № 16 та ін../, цивільна оборона та її формування створювались за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

Однозначність вимог цих розпорядчих документів дає підстави вважати доведеним факт зарахування та перебування позивача ОСОБА_1 у складі формування цивільної оборони на момент аварії на Чорнобильській АЕС.

20.12.2016 року Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації видано позивачу довідку за № 01.1-14/2225 -14, на підставі аналізу вказаних вище документів ( а.с.15), в якій вказано на те, що формування ЦО, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи та її наслідків залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Таким чином, суд вважає, що позивачем були подані документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже він має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав до суду належних, допустимих та переконливих доказів щодо правомірності відмови позивачу у встановленні йому статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони та видачі посвідчення інваліда війни. Тому, за наявності документів, підтверджуючих право позивача на отримання статусу інваліда війни, дії відповідача щодо відмови надати такий статус і видати на його ім'я відповідне посвідчення, суд вважає протиправними.

Крім того, суд зазначає, що такого ж висновку з даного приводу дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 20.07.2011 р. по справі № К-36579/10.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави як інвалід другої групи.

Керуючись Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою КМ України від 12.05.1994 року № 302, ст.ст. 2,17,18,70,71,94, 159-163, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, оформлену листом від 15.02.2017 року за № 01-12/342, у встановленні ОСОБА_1, статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони та видачі посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1, статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4