Справа № 702/337/17
Суддя: Чорненька Д. С.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №702/337/17
Провадження №2-а/702/81/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Чорненька Д.С., розглянувши в порядку скороченого письмового провадження в м.Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач 05.04.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобовязання нараховувати її надалі. Підставою для звернення вважає те, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії МВ №008376 від 28.04.2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій. У 2016 році Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації йому було нараховано та виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 920 грн., проте вид щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій та її розмір було встановлено ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 р. №367-ХІV, а саме, щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. В ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» зазначено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року-1074 гривні, з 1 травня-1130 гривень, з 1 грудня-1247 гривень. Оскільки допомога була виплачена йому у меншому розмірі, він звернувся із заявою до відповідача щодо перерахунку допомоги, проте отримав відмову, викладену в листі № 303Б від 06.03.2017 р. Вважає, що відмова відповідача у перерахунку разової грошової допомоги як учаснику бойових дій є незаконною, так як не відповідає вимогам Конституції України та нормам іншого законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 року (справа №21-348а1), від 17.12.2013 року (справа №21-445а13), від 06.10.2015 року (провадження №127/11720/14-а). Судова практика Європейського Суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, зазначає, що правовідносини, які виникають в процесі реалізації права на отримання грошової допомоги, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Ноmе Office принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Надбавки, доплати та пенсії є майном в контексті тлумачення Європейським Судом з прав людини статті 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), №17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших, актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу (рішення усправі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), №68385/10 та 71378/10), від 26 вересня 2014 року). Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань. Згідно з частинами 1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Він повинен був отримати у 2016 році 5650 грн. разової грошової допомоги. Однак, у 2016 році отримав лише 920 грн. Тобто, недоплата за 2016 рік становить 4730 грн. Просить визнати бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого статтею 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною; зобовязати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити 4730 (чотири тисячі сімсот тридцять) гривень щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум та зобовязати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації надалі нараховувати щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

На адресу суду від Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації 12.04.2017 року надійшло заперечення, відповідно до якого з посиланням на ст.4 Бюджетного кодексу України, Постанову КМУ №141 від 02 березня 2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" зазначив про безпідставність вимог позивача, про що свідчиь судова практика. Оскільки, допомога виплачувалася в розмірах, передбачених чинним законодавством, просив відмовити у задоволенні позову.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, за наявності достатніх підстав суд вважає за можливе розглянути справу у порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст.183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії МВ №008376 від 28 квітня 2015 року та має право на тримання щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня як учасник бойових дій (а.с.6).

Згідно листа Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації №303Б від 06 березня 2017 року розрахунок щорічної разової грошової допомоги до 05 травня було здійснено відповідачем з урахуванням Постанови КМУ №141 від 2 березня 2016 року "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" в сумі 920 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом"якшують або скасовують відповідальність.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року Справа N 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позивач отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії МВ №008376 від 28 квітня 2015 року. На час отримання статусу позивачем, а також на час виплати допомоги у 2016 році положення ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" діяла в наступній редакції: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. По вірність саме такого тлумачення дії нормативних актів свідчить і судова практика Верховного Суду України на яку посилається позивач у позовній заяві.

Рішення ж Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року стосувалося внесення змін положення підпунктів 1-6 пункту 19 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VI".

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і Законом України «Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 гривень.

Керуючись положеннями рішення Конституційного суду України №4 від 03 жовтня 1997 року, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Враховуючи, те що Закон України від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" прийнятий пізніше Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому повинні застосовуватися норми Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач, здійснюючи позивачеві нарахування та виплату одноразової допомоги до 5-го травня в розмірі 920 гривень, діяв відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", чинного з 1 січня 2015 року, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", а тому правомірно.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо недоплати щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на момент проведених виплат, та нараховувати надалі, з урахуванням проведених виплат, в сумі 4730 гривень, є безпідставними, тому в задоволенні їх необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України,Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VIII, Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України ", рішенням Конституційного суду України №4 від 03 жовтня 1997 року, Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року, ст.ст. 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Д. С. Чорненька