Справа № 2-а-5624/10/1070
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2017 р. м. Київ К/800/7602/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Заїки М.М., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішень, поновлення на посаді та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року за заявою ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про стягнення суми середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі у порядку статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

В обґрунтування заяви зазначила, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року її поновлено на посаді секретаря Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, проте станом на 01 жовтня 2015 року постанова суду в частині поновлення її на посаді та здійснення запису до трудової книжки відповідачем не виконана, у зв'язку з чим, останній має сплатити на її користь середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2015 року у розмірі 253 452,79 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року заяву ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за час затримки виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року по адміністративні справі № 2а-5624/10/1070 за період з 19 жовтня 2010 року по 12 листопада 2010 року в розмірі 809 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення задоволено. Стягнуто з Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на користь ОСОБА_4 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення у розмірі 253 452,79 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року у справі №2-а-5624/10/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення №444-ХХ-V від 18 квітня 2008 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області Бабенко Л.О.». Поновлено ОСОБА_4 на посаді секретаря Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Зобов'язано голову Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області видати розпорядження про поновлення ОСОБА_4 на посаді секретаря Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Зобов'язано голову Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області зробити відповідний запис про поновлення на посаді в трудовій книжці ОСОБА_4 Стягнуто з Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області на користь ОСОБА_4 розмір середнього заробітку в сумі 86347,53 грн. за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 серпня 2011року постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року у адміністративній справі №2-а-5624/10/1070 залишено без змін.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, визнано протиправною бездіяльність Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині невиконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року по адміністративній справі №2-а-5624/10/1070 щодо поновлення на посаді, видання розпорядження та здійснення запису Новопетрівською сільською радою.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року визнано протиправною бездіяльність Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині невиконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року по адміністративній справі №2-а-5624/10/1070 щодо поновлення на посаді, видання розпорядження та здійснення запису Новопетрівською сільською радою.

Однак, постанова Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді секретаря Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області не виконана, у зав'язку з чим, позивач звернулася до суду із заявою про стягнення суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 з 12 листопада 2010 року не є депутатом сільської ради, і її повноваження як секретаря сільської ради повинні були бути призупиненні, тому сума середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення підлягає стягненню лише за період з 19 жовтня 2010 року по 12 листопада 2010 року за виключенням суми заробітної плати, яка позивачу в спірний період була виплачена КМБО «Український інститут досліджень політики щодо громадського здоров'я».

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі стягується за весь час доки рішення про поновлення особи на роботі не буде виконано. Оскільки постанова Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області не виконана, позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 01 листопада 2010 року по 01 жовтня 2015 року. При цьому, обставина, що з 12 жовтня 2010 року були визнані повноваження новообраних депутатів Новопетрівської сільської ради і ОСОБА_4 не була обрана депутатом на новий строк, не впливає на обов'язок відповідача виконати судове рішення.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Із змісту наведеної норми вбачається, що обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, є видом відповідальності роботодавця за дії, пов'язані із такою затримкою.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Отже, враховуючи те, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області не виконана, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Разом з тим, середній заробіток працівника згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 зазначеного Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

При присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час (абзац 2 пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9).

Як було встановлено судом першої інстанції, у період з 19 жовтня 2010 року по 12 листопада 2010 року позивач виконувала нижчеоплачувану роботу у КМБО «Український інститут досліджень політики щодо громадського здоров'я» на посаді консультанта проекту.

Проте, з аналізу змісту постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що апеляційний суд не перевірив правильності встановлених судом першої інстанції обставин та їх правової оцінки та прийняв нову постанову без повного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовували позовні вимоги та заперечення на них.

Так, здійснюючи розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції встановлені судом першої інстанції обставини щодо працевлаштування позивача та отримання ним доходу у період, за який здійснено розрахунок, безпідставно не взяв до уваги, що призвело до неправильного визначення розміру стягнення (різниці між середнім заробітком та заробітною платою, одержаною ОСОБА_4 в у КМБО «Український інститут досліджень політики щодо громадського здоров'я»).

При цьому, суд апеляційної інстанції фактично погодився з розрахунками, запропонованими позивачем, та не перевірив їх відповідність вимогам чинного законодавства, незважаючи на те, що обов'язок здійснення розрахунків покладено на орган, що приймає рішення про стягнення суми.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.М. Заїка М.І. Мойсюк