Справа № 815/7134/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7134/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання бездіяльності щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, стягнення майнової шкоди у сумі 583618,58грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати бездіяльність Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, та стягнути з Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області майнову шкоду в сумі 583618,58грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в ОСОБА_3 на праві власності знаходилось нерухоме майно, а саме: 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Крижанівка, вул.Набережна,27. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц, на задоволення заяви ОСОБА_1, накладено арешт в межах розміру заявлених позовних вимог, а саме у сумі 594700грн. на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3. Копію означеної ухвали судом для виконання направлено до Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області, однак субєктом владних повноважень рішення щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна ОСОБА_3 прийнято з порушенням встановленого п.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», строку, що унеможливило виконання Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2015р. у справі №504/2330/14-ц, оскільки 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Крижанівка, вул.Набережна,27, на підставі договору дарування від 17.10.2014р. перейшла до ОСОБА_4.

Відповідач Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області, та третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 до суду не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, заперечення на позов не надали, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідач - Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області, та третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, до суду не зявились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, на підставі Свідоцтва про право власності №93 від 20.01.1999р., за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Крижанівка, вул.Набережна,27, про що 23.03.2004р. до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відповідних запис, що підтверджується наявною у матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.08.2014р. №25401264.

Також, судом зясовано, що 24.09.2014р., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.09.2014р. №16013334, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Крижанівка, вул.Набережна,27, що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2014р. №27214886.

З матеріалів справи вбачається, що Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц, на задоволення заяви ОСОБА_1, на рухоме та нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_3, накладено арешт в межах розміру заявлених позовних вимог, а саме у сумі 594700грн.

Судом з»ясовано, що копію вказаної Ухвали про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц Комінтернівським районним судом Одеської області для виконання 19.08.2014р. направлено до Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області.

З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2014р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір дарування, котрий посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за №2305, за умовами котрого 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с.Крижанівка, вул.Набережна,27, перейшла до ОСОБА_4.

17.01.2015р. Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області винесено Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18676551, на підставі котрого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень внесено запис щодо арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 в межах розміру заявлених позовних вимог, що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 17.01.2015р. №32334680.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2015р. у справі №504/2330/14ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28.11.2013р. у розмірі 583618,58грн.

Вказане Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2015р. у справі №504/2330/14ц набрало законної сили 16.03.2015р., про що свідчить відповідна відмітка на вказаному судовому рішенні.

Несвоєчасне виконання, на думку позивача, Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц, послугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, стягнення з Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області майнової шкоди в сумі 583618,58грн., є безпідставними, та документально не підтвердженими, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц, на задоволення заяви ОСОБА_1, на рухоме та нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_3, накладено арешт в межах розміру заявлених позовних вимог, а саме у сумі 594700грн. Копію означеної ухвали суду Комінтернівським районним судом Одеської області для виконання 19.08.2014р. направлено до Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області.

Позивач стверджує, що вказану Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області отримано своєчасно, а саме 19.08.2014р., однак рішення субєктом владних повноважень щодо державної реєстрації обтяження нерухомого майна ОСОБА_3 прийнято з порушенням встановленого п.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» строку.

При цьому, суд не погоджується з означеною позицією позивача - ОСОБА_1, з виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004року №1952-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до якої державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини 7 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Згідно з ч.12 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви.

Пунктом 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що державній реєстрації прав та їх обтяжень передує подання відповідної заяви, розгляд якої проводиться в день її надходження разом із документами, необхідними для державної реєстрації обтяжень.

Між тим, позивачем - ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження звернення до Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області з відповідною заявою щодо проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - ОСОБА_1 на те, що Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області отримано, зокрема, 19.08.2014р., оскільки належних, та допустимих доказів на підтвердження означеного позивачем суду не надано.

Водночас, суд критично сприймає посилання позивача на наявність ОСОБА_2 районного суду Одеської області від 17.11.2015р. №14469, та Витягу з журналу розносної місцевої кореспонденції за 2014рік, як належні докази на підтвердження отримання 19.08.2014р. Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. у справі №504/2330/14-ц, оскільки з означених документів не вбачається належність наявного у журналі розносної місцевої кореспонденції підпису, зокрема, відповідній посадовій особі Реєстраційній службі ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області, та реєстрації судового рішення у законодавчо передбаченому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, незалежно від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги, та заперечення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позивачем - ОСОБА_1, у даному випадку, не обґрунтовано належними, та допустимими доказами наявність бездіяльності Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення з Реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції в Одеській області майнової шкоди в сумі 583618,58грн., задоволенню також не підлягає.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання бездіяльності щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, та стягнення майнової шкоди у сумі 583618,58грн., не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання бездіяльності щодо несвоєчасного виконання Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р., та несвоєчасного прийняття рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_3, та стягнення майнової шкоди у сумі 583618,58грн., відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.