Справа № 766/16936/16-а
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинська В.Е.,

за участю секретаря Філіпенко І.О.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду м.Херсона адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 УПП в м. Херсоні ОСОБА_2, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що 07.12.2016р. постановою інспектора поліції поліцейської роти №1 УПП в м. Херсоні ОСОБА_2Ю, його було визнано винним у скоєнні правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач керуючи транспортним засобом в м. Херсоні на перехресті вулиць Гагаріна та пр-ту Ушакова, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає дану постанову відносно нього незаконною оскільки зазначені підстави в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності та є припущенням, оскільки він жодного правопорушення не вчиняв. Крім того, зазначив, що інспектором не надано жодного доказу вчинення ним правопорушення .

За таких обставин просив визнати дії інспектора 1 роти УПП у м. Херсоні ОСОБА_2Ю, по складанню постанови відносно ОСОБА_1 від 07.12.2016 неправомірними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення ДР №153250 від 07.12.2016 року, а справу закрити.

В судове засідання позивач та представник не зявились, однак представник надав заяву про розгляд без його участі та підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак надіслано на адресу суду заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог та направлена заява про відкладення розгляду у звязку з перебуванням відповідача через графік роботи на службі, однак, оскільки відповідач та представник були завчасно повідомлені про дату судового засідання, суд не визнає причини неявки поважними.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Постановою відповідача серії ДР №153250 встановлено, що 07.12.2016р. інспекторо патрульної поліції у м. Херсоні 1 роти ОСОБА_2 позивача було визнано винним у скоєнні правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач ОСОБА_1 близько 16-45 год., 07.12.2016 року керуючи транспортним засобом «Форд Мандео» номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Херсоні на перехресті вулиць Гагаріна та проспекту Ушакова, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн.

По-перше, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у матеріалах справи окрім заперечень на адміністративний позов не міститься жодних доказів вини позивача, не надано відеозапису, який повинен фіксувати суть адміністративного правопорушення саме позивача.

Суд, у зв'язку з цим вважає вину позивача недоведеною відповідачем.

По-друге, стосовно правомірності винесеної постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як це передбачено ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 ч.3 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою де розташоване Управління патрульної поліції. Проте, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП.

Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. На підставі проаналізованих норм суд приходить до висновку, що своїми діями, інспектор поліції грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому відсутні і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

За викладених обставин постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони не підлягають задоволенню, оскільки адміністративному суду не підвідомчі справи по розгляду по суті справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, тоді як згідно положень ст.ст.247, 284 КУпАП закриття провадження є одним з можливих рішень за результатом розгляду справи по суті.

Таким чином, вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9,11,71,162,163 КАС України, ст.ст. 247,251,256, 268 , 280, 283, 284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 УПП в м. Херсоні ОСОБА_2, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №153250 від 07.12.2016 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за ст. 122 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_1.

В іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення або її отримання.

Суддя В.Е. Дорошинська