Справа № 191/5350/16-а(2-а/191/29/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 рокусправа № 191/5350/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Дніпро апеляційну скаргу Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року у справі № 191/5350/16-а за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2016 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати при призначенні пенсії державного службовця та зобовязати здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 80 % на підставі довідки Синельниківського центру зайнятості № 803 від 06.10.2016 про складові заробітної плати з 13.03.2014.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії та зобовязано здійснити перерахунок в розмірі 80 % та виплату пенсії державного службовця з 13.03.2014 згідно довідки № 803 від 06.10.2016 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу на оздоровлення не можна віднести до надбавок, оскільки дані виплати носять нерегулярний, а одноразовий характер; сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Аналогічна ситуація стосується і сум індексації заробітної плати. Тому, на думку скаржника, підстави для перерахунку пенсії відсутні. Крім того, суд не звернув увагу на пропуск позивачем строку для звернення з позовом до суду.

У звязку із встановленим фактом утворення шляхом злиття нової установи Дніпровського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (), яке є правонаступником Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (), суд вважає за необхідне здійснити заміну відповідача у справі на Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Позивач в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Синельниківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 13 березня 2014 року та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від суми заробітної плати.

Заробітна плата була розрахована на підставі довідки від 12.03.2014 № 346 та № 347 за період з 01.03.2012 по 29.02.2014, виданої Синельниківськм міськрайонним центром зайнятості.

06.10.2016 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки № 803 від 06.10.2016 про складові заробітної плати за період з 01.03.2012 по 28.02.2014, оскільки суми зазначені у колонці «Інші виплати», а саме матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати не були враховані при призначенні пенсії (а.с. 9-10).

18.10.2016 листом № П-61/02/09 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000, яким визначалися умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, виключений постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 і що іншого чинним законодавством не передбачено. Тому, підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу як державному службовцю відсутні (а.с. 8).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку фактично отримувала позивач на день звільнення, в тому числі, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працювали в державних органах та їх апараті до 01.05.2016 визначались Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно зі статтями 1 та 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

У відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З викладених правових норм вбачається, що отримувані суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 справа № 21-430а11 та постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року справа № 21-097а13.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на врахування до складу заробітної плати, з якої здійснено призначення пенсії державного службовця, сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, а тому дії відповідача щодо неврахування цих сум є протиправними.

В той же час, зобовязуючи відповідача відновити порушене право позивача з дня призначення пенсії, суд першої інстанції не дав правової оцінки пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вимогами частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогою про захист порушених прав з 13.03.2014, а позовну заяву було подано до суду 28.11.2016, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Про його поновлення позивач не просив та жодних поважних причин не наводив.

В поданих до суду першої інстанції запереченнях, відповідач зазначав щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, проте суд першої інстанції в своєму рішенні жодних висновків з цього питання не навів і вирішив спір за межами строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що в матеріалах справи відсутні данні про поважні причини пропуску строку звернення позивача до суду або відповідні докази, з яких суд міг би дійти висновку щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду. Оскільки, про обставини, з якими позивач повязує порушення своїх прав, він повинен був бути обізнаний ще з часу подання до відповідача документів про призначення пенсії, зокрема довідок № 346 та № 347 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці або за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто з березня 2014 року, а до суду позивач звернувся 28.11.2016, то позовні вимоги позивача за період з 13.03.2014 по 27.05.2016 підлягають залишенню без розгляду.

Що стосується позовних вимог в межах строку звернення до суду, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не повно встановив обставини, що мають значення для справи.

Так, із отриманих судом апеляційної інстанції довідок № 346 та № 347 від 12.03.2014р. про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці або за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії, на підставі яких позивачу було обраховано розмір пенсії, встановлено, що у довідці № 347 графа «інші виплати» містила данні про розмір виплачених позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, але не містила даних про виплачувану індексацію заробітної плати.

Данні про виплачену позивачу індексацію заробітної плати відповідач отримав лише після подання позивачем 06.10.2016 року до Управління ПФУ довідки № 803 від 06.10.2016 про складові заробітної плати за період з 01.03.2012 по 28.02.2014 разом із заявою про перерахунок пенсії.

Виходячи з приписів частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058, якими передбачено, що перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, колегія суддів вважає, що відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії позивача із урахування сум індексації заробітної плати на підставі довідки № 803 з 01.10.2016 року.

Отже, за таких умов, відповідач не мав підстав до отримання вказаної довідки враховувати у складі заробітної плати позивача для обрахунку її пенсії індексації заробітної плати, а тому позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням індексації заробітної плати за період до 01.10.2016 задоволенню не підлягають.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 28.05.2016 р. лише з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і допомоги на вирішення соціально-побутових питань на підставі довідки Синельниківського міськрайонного центру зайнятості № 347 від 12.03.2014 р., а з 01.10.2016 р. з урахуванням як сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, так і індексації заробітної плати на підставі довідки Синельниківського міськрайонного центру зайнятості від 06.10.2016 № 803.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустив порушення норм законодавства при вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині джерела їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, судові витрати позивача, які він поніс на сплату судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, а не із Державного бюджету України, як помилково вирішив суд першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову та залишення частини позовних вимог без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 99, 100, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) задовольнити частково.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року у справі № 191/5350/16-а - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за період з 13.03.2014 по 27.05.2016 залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії за період з 28.05.2016 р. задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, при призначені пенсії державного службовця ОСОБА_1.

Зобов'язати Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (яке є правонаступником Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 80 % від суми її заробітної плати з 28.05.2016 р. з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і допомоги на вирішення соціально-побутових питань на підставі довідки Синельниківського міськрайонного центру зайнятості № 347 від 12.03.2014 р., а також з 01.10.2016 р. з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань і індексації заробітної плати на підставі довідки Синельниківського міськрайонного центру зайнятості від 06.10.2016 № 803.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (яке є правонаступником Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) судові витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2017 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко