Справа № 820/3668/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 р.Справа № 820/3668/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПІХ СЛОБОЖАНЩИНИ" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі № 820/3668/16

за позовом Приватного підприємства "Міловське"

до Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Балаклйської районної державної адміністрації, Державного реєстратора Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3

треті особи Відділ Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "УСПІХ СЛОБОЖАНЩИНИ", ОСОБА_4

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. адміністративний позов Приватного підприємства "Міловське" до Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації, Державного реєстратора Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини", ОСОБА_4 про скасування рішення задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27943835 від 26.01.2016р. державного реєстратора Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 на договір оренди земельної ділянки, виданий 28.12.2015р., видавник ТОВ "Успіх Слобожанщини", номер запису про інше речове право 13013165.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини», не погодившись з даною постановою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 05.05.2008р. між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки (а.с.20-23), відповідно до якого ОСОБА_5 (орендодавець) передала позивачу (орендар) в оренду земельну ділянку площею 4,3441 га., кадастровий номер :03:000:0004, що розташована за межами населених пунктів на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області строком на 10 років для ведення сільськогосподарського виробництва.

Вказаний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Балаклійському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що 06.06.2008р. вчинено запис за № 26, після чого він набув чинності.

При цьому, ОСОБА_5 була власником переданої в оренду земельної ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_6 Р2, № 754317, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 269 27.12.2002р.

В подальшому, як вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, (а.с. 30-32) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер 2-2784, виданого 25.12.2015р. Балаклійською державною нотаріальною конторою, власником спірної земельної ділянки стала ОСОБА_4.

Крім того, згідно вказаної Інофрмаційної довідки зареєстровано також право оренди спірної земельної ділянки за ТОВ «Успіх Слобожанщини» на підставі договору оренди земельної ділянки від 28.12.2015р. б/н.

Рішення про державну реєстрацію на підставі договору оренди земельної ділянки прав та їх обтяжень щодо спірної земельної ділянки прийнято 26.01.2016р. державним реєстратором Балаклійського районного управління юстиції ОСОБА_3 за № 27943835.

Не погодившись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першолї інстанції виходив з їх обгрунтованості, оскільки існували підстави для відмови у державній реєстрації права тимчасового користування (оренди) спірною земельною ділянкою ТОВ «Успіх Слобожанщини» з підстав, визначених пунктом 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які державним реєстратором при розгляді питання про державну реєстрацію прав необґрунтовано не було взято до уваги.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Законом № 1952-ІV визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Частиною другою статті 9 зазначеного Закону зобов'язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

У статті 19 Закону № 1952-IV визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, відповідно до частини першої цієї статті державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-ХIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-ХIV) невід'ємною частиною договору оренди землі є:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Тобто, у разі подання заяви про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки уповноважена особа зобов'язана пред'явити органові державної реєстрації крім самого договору оренди усі зазначені вище документи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Державною реєстраційною службою України у листі від 06 серпня 2013 року № 2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами» роз'яснено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведення відповідачем - Державним реєстратором Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 державної реєстрації прав та їх обтяжень 26.01.2016р. на підставі договору оренди земельної ділянки від 28.12.2015р., укладеного між ТОВ «Успіх Слобожанщини» та ОСОБА_4, був чинним договір оренди цієї ж земельної ділянки від 05.05.2008 року, укладений між ПП «Міловське» та ОСОБА_5, укладений на 10 років, тобто термін дії якого закінчується 2018 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державний реєстратор Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 в порушення вимог чинного законодавства при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним ТОВ «Успіх Слобожанщини» та ОСОБА_4, належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї тієї ж самої земельної ділянки, тоді як реєстрація договору оренди землі за новим орендарем можлива лише після закінчення строку дії або дострокового розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем та відповідної реєстрації цих фактів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі № 21-760а15 та від 15 листопада 2016 року у справі № 21-3030а16.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27943835 від 26.01.2016р., державного реєстратора Реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 на договір оренди земельної ділянки, виданий 28.12.2015р., видавник ТОВ «Успіх Слобожанщини», номер запису про інше речове право 13013165, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення відповідча- скасуванню.

Доводи апеляційної скарги з вище зазначених підстав висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПІХ СЛОБОЖАНЩИНИ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі № 820/3668/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017 р.