Справа № 823/260/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року справа № 823/260/17

м.Черкаси

11 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представник відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Граніт до Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Граніт (далі позивач) з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії керівника Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач 1) ОСОБА_3 щодо відмови у прийнятті рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 653969,24 грн; зобовязати Головне управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач 2) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 653969,24 грн та здійснити списання сум безнадійної заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що приписами Податкового кодексу України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків встановлено, що строк давності, встановлений законом для стягнення вказаного податкового боргу минув, а отже є всі підстави для прийняття ДПІ рішення про списання податкового боргу як безнадійного. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у адміністративному позові.

Уманська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області та Головне управління ДФС у Черкаській області до суду надали письмові заперечення у відповідності до яких останні в задоволенні адміністративного позову просили відмовити, мотивуючи тим, що з урахуванням наявності у ТОВ „Граніт" заборгованості на загальну суму 792 736,08 гривень та в свою чергу застосуванням контролюючим органом заходів по скороченню податкового боргу відповідно до Податкового кодексу України - прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу є неможливим. Так, постановами Черкаського окружного адміністративного суду в справах № 823/723/14, № 823/3038/14, № 823/1232/15 позовні вимоги Уманської ОДПІ щодо стягнення коштів з ТОВ „Граніт" в межах стягнення наявного податкового боргу задоволено повністю. Отже, у разі наявності рішення суду про стягнення боргу з юридичної особи, прийнятого в порядку ст. 95 ПК України, таке рішення підлягає обов'язковому виконанню органами ДФС до повного погашення.

Представник ГУ ДФС у Черкаській області заперечення підтримав та зазначив, що податковий борг, який виник понад 1095 календарних днів підлягає списанню як безнадійний відповідно до ст. 101 ПК України, крім випадків наявності рішення суду про стягнення такого боргу, що підлягає виконанню органом ДФС згідно з нормами ПК України, а отже прийняте рішення щодо відмови у списанні позивачу податкового боргу як безнадійного в сумі 653969,24 грн є необгрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити виходячи з такого.

Товариство з обмеженою відповідальністю Граніт зареєстроване 27.10.1999 та перебуває на обліку в Уманській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області як платник податків з 15.11.1999 року за № 7.268.

У відповідності до облікових карток, ТОВ „Граніт" станом на 27.02.2017 має заборгованість до бюджету на загальну суму 792 736,08 гривень, в т.ч. - податок на додану вартість - 250 378,65 гривень та податок на прибуток - 542 357,43 гривень.

З моменту виникнення податкового боргу до ТОВ "Граніт» застосовувались заходи по скороченню податкового боргу у відповідності до Податкового кодексу України.

Так, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.09.2013 в справі № 823/2846/13-а, яка набрала законної сили 12.10.2013, адміністративний позов Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області задоволено повністю та стягнуто з рахунків у банках ТОВ Граніт в дохід бюджету податковий борг в сумі 47998 грн. 21 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 у справі № 823/723/14, яка набрала законної сили 31.05.2014, адміністративний позов задоволено повністю та надано Уманській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області дозвіл на погашення податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю Граніт в розмірі 47998 грн. 21 коп., за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі у звязку з відсутністю коштів на рахунках платника.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 в справі № 823/3038/14, яка набрала законної сили 14.11.2014, адміністративний позов Уманської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області задоволено повністю та накладено арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю Граніт, що знаходяться у банку, для стягнення в дохід бюджету податкового боргу по ПДВ в сумі 250 175 грн. 82 коп.

Окрім того, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 у справі № 823/1232/15, яка набрала законної сили 19.09.2015, адміністративний позов Уманської ОДПІ щодо стягнення коштів з рахунків у банках, податкового боргу по податку на прибуток в сумі 541 337,43 грн. - задоволено повністю.

На виконання рішень судів, контролюючим органом надсилалися до АТ «ОСОБА_4 Аваль», ПРУ АТ «ОСОБА_5 та Кредит», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Банк «Київська Русь» інкасові доручення, проте останні повернуті без виконання, у звязку з відсутністю коштів.

29.12.2016 підприємство звернулось до Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаської області з заявою про списання податкового боргу у сумі 653 969,24 грн., як безнадійного, мотивуючи її тим, що податковим органом протягом 1095 днів не вживалися заходи щодо примусового стягнення боргу.

Уманська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області листом від 04.01.2017 № 167/23-05-17 відмовила у прийнятті рішення про списання податкового боргу з підстав відсутності правових підстав для визнання боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу, передбаченої чинним законодавством, оскільки у відповідності до ст. 95 ПК України стягнення даного боргу здійснюватиметься на підставі рішення суду, а тому останній не є безнадійним.

Не погоджуючися з прийнятим рішення позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Аналогічні норми закріплені і в ст. 14, 255 КАС України, якими унормовано, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Пунктом 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Зокрема, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи. (п.36.1, 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном безнадійний, згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

В свою чергу строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України унормовано, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно пункту 3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадках, визначених у підпункті 1 та абзаці другому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата набрання чинності відповідним рішенням суду.

Однак, суд вважає неможливим застосування приписів Порядку № 577 розробленого відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України та безпосередньо ст. 101 ПК України, оскільки відлік строку давності зупинився після набрання постановами Черкаського окружного адміністративного суду у справах № 823/723/14, № 823/3038/14, № 823/1232/15, № 823/2846/13-а законної сили.

Суд наголошує, що винесення судом рішення про стягнення податкового боргу, виключає можливість позивача посилатися на пп. 3.3 № 577, оскільки останній лише врегульовує процедуру застосування до ст. 102 Податкового кодексу України при використанні норм ст. 100 ПК України.

Відповідно ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином для податкового органу визначено окремий порядок вчинення дій у стягненні податкового боргу, який згідно матеріалів справи контролюючим органом дотримано, оскільки звернення контролюючого органу з позовом про стягнення податкового боргу відбулося протягом 1095 днів, тобто в строк встановлений ст. 102 ПК України, останній вжив заходів щодо стягнення боргу.

Системний аналіз пунктів 102.1, 102.2 та 102.4 статті 102 Податкового кодексу України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податку, відповідно позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином питання строку давності в даних правових висновках стосується строку звернення з позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність прийнятого рішення, а тому викладені в позовній заяві вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України судові витрати не повертаються.

Керуючись ст.ст.160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Граніт відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 11.04.2017 року.