Справа № 285/777/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сташків Т.Б.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"10" квітня 2017 р. Справа № 285/777/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "07" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню їй довічного грошового утримання у розмірі 80% грошового утримання судді на відповідній посаді та зобов'язати відповідача призначити таке утримання у розмірі 84% починаючи з 5 жовтня 2016 року та провести відповідну доплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області по нарахуванню ОСОБА_3 довічного грошового утримання у розмірі 80 % грошового утримання судді на відповідній посаді.

Зобов'язано Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 довічне грошове утримання судді у розмірі 84% починаючи з 5 жовтня 2016 року та провести відповідну доплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працювала в органах внутрішніх справ на слідчих посадах з 24.09.1994 року по 29.03.2001 рік; помічником Новоград-Волинського міжрайонного прокурора Житомирської області з 05.04.2001 року по 09.01.2004 рік; суддею Новоград-Волинського міського суду з 10.01.2004 року по 29.03.2004 рік; суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з 29.03.2004 року по 04.10.2016 рік (а.с.9, 10).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України 127/23430/16-а "Про звільнення суддів" від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_3 звільнено з посади судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області (а.с.6-8).

ОСОБА_3 з 05.10.2016 року перебуває на обліку в Новоград-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в розмірі 80% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

При призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання позивачу не зараховано до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи на прокурорських та слідчих посадах.

05.10.2016 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про збільшення основного розміру грошового утримання 80% на два відсотки за кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років та призначити грошове утримання у розмірі 84 % суддівської винагороди.

Відповідно до письмового повідомлення Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 45/В-09 від 09.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у нарахуванню довічного утримання в розмірі 84 %, оскільки відповідно до п.25 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Залік інших категорій стажу роботи на посаді судді вищезазначеним законом не передбачено (а.с.5).

Предметом спору є не зарахування до стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи позивача на прокурорських та слідчих посадах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про Вищу раду правосуддя" № 1798 -VIІІ від 21.12.2016 року судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Положеннями частини 1 статті 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказано, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів", який набрав чинності з 01.01.2011 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI спірні правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" № 2862- ХІІ від 15.12.1992 року.

Пунктом 2 частини 4 статті 43 Закон України "Про статус суддів" було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України "Про судоустрій та статус суддів" працювала на посаді судді понад 10 років, за нею зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів"

Стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, з урахуванням стажу роботи на посаді слідчого та помічника прокурора, складає 22 роки 00 місяців 03 дні (12 роки 8 місяць 25 дні - стаж роботи судді + 6 років 6 місяці 6 днів - стаж роботи в органах внутрішніх справ на слідчих посадах + 02 роки 9 місяців 6 днів помічником прокурора = 22 роки 00 місяців 3 дні), то враховуючи положення частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, щомісячне довічне утримання ОСОБА_3 має становити 84 відсотки заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. (80% - за стаж роботи 20 років + по 2% за кожен рік роботи понад 20 років, але не більше 90%).

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року частина 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Враховуючи, що ОСОБА_3 має 22 роки 00 місяців 03 дні стажу, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання, тому щомісячне довічне грошове утримання позивачу повинно бути нараховано в розмірі 84 % від заробітної плати працюючого судді, починаючи з 05.10.2016 року.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довела ті обставини, на яких грунтуються її позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність відмови у зарахуванні до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, період роботи позивача на прокурорських та слідчих посадах та відмови у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання з розрахунку 84 % від заробітної плати судді - не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з частиною десятою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "07" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Єрьоменка,16,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11708

- ,