Справа № 705/6928/16-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 квітня 2017 року м. Київ К/800/11136/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати до страхового стажу період його роботи водієм АТП - 17107 з 01 січня 2004 року по серпень 2009 року та заробітну плату за період з 01 липня 2000 року по серпень 2009 року; зобов'язати зарахувати до страхового стажу при обчисленні пенсії зазначений страховий стаж і заробітну плату.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу його прізвище зазначено як «ОСОБА_2», а згідно паспорту - «ОСОБА_1», а тому при призначенні позивачу 04 вересня 2016 року пенсії за віком відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи позивача в Уманському АТП № 17107 з 01 січня 2004 року по 17 серпня 2009 року та заробітну плату з 01 липня 2000 року по серпень 2009 року.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови зарахувати до страхового стажу позивача роботу водієм АТП-17107 з 01 січня 2004 року по серпень 2009 року та заробітну плату за період з 01 липня 2000 року по серпень 2009 року. Зобов'язано Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області при обчисленні пенсії зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 січня 2004 року по серпень 2009 року та заробітну плату за період з 01 липня 2000 року по серпень 2009 року відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу на прізвище «ОСОБА_2» з моменту призначення пенсії з 04 вересня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що розбіжності у написанні прізвища позивача при перекладі з російської мови на українську не спростовують достовірності виданої трудової книжки, а тільки вказують на помилковий переклад прізвища позивача.

Відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що страхувальником були подані невірні відомості по застрахованій особі, а тому при обчисленні пенсії позивача були відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 січня 2004 року по серпень 2009 року та заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по серпень 2009 року.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, трудова книжка серії НОМЕР_1 заповнена російською мовою на позивача - ОСОБА_2.

Також у трудовій книжці наявні записи про те, що позивач працював водієм АТП 17107 (до 1986 року іменувалося АТП 32112) з 21 квітня 1986 року по 17 серпня 2009 року.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що номер облікової картки НОМЕР_2 застрахованої особи «ОСОБА_2» є ідентичним ідентифікаційному номеру «ОСОБА_2».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Саме запис у трудовій книжці, а також уточнюючі довідки підтверджують стаж роботи позивача у спірний період в Уманському АТП № 17107.

Під час дослідження наявних в матеріалах справи доказів судами попередніх інстанцій було встановлено, що у трудовій книжці російською мовою, яка на момент видачі трудової книжки була державною, прізвище позивача зазначено «ОСОБА_2», а в подальшому перекладено на державну - українську мову - «ОСОБА_1», у відповідності до правил граматики.

За встановлених обставин справи, вірними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що розбіжності у написанні прізвища позивача при перекладі з російської мови на українську не спростовують достовірності виданої позивачу трудової книжки та зазначених у ній відомостей, а відтак - і про наявність підстав для задоволення позову.

Висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують і фактично зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко