Справа № 802/341/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 квітня 2017 р. Справа № 802/341/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представників відповідача: Горобця А.В., Іванця С.М.

державного реєстратора Ставнійчук О.Г.

без участі позивача та представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід головуючому у справі

за позовом: ОСОБА_4

до: Могилів - Подільської міської ради; Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Могилів - Подільської районної державної адміністрації Ставнічук Олени Григорівни

про: скасування рішень та запису

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_4 (далі - позивач) до Могилів - Подільської міської ради (далі - відповідач 1); Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Могилів - Подільської районної державної адміністрації Ставнічук Олени Григорівни ( далі - відповідач 2 ) про скасування рішень та запису.

На адресу суду 07 квітня 2017 року від представника відповідача 1 - Могилів - Подільської міської ради надійшло клопотання про відвід головуючого судді. Клопотання мотивоване тим, що у відповідача 1 є сумніви стосовно неупередженості судді в розгляді даної справи.

В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача 1 покликався на те, що головуючий суддя вибірково застосовує процесуальні норми на користь позивача, що знайшло своє відображення у постановленій ухвали від 14 березня 2017 року про відкриття провадження в даній справі без врахування положень ст. 171 КАС України, зокрема пунктів 3, 4, 5, 6, що призвело до позбавлення заінтересованих у цій справі осіб, які є суб'єктами правовідносин, на представлення своїх інтересів в суді. Крім того, наголосив, що судом безпідставно при вирішенні питання про відкриття провадження у справі було застосовано ч. 2 ст. 100 КАС України, ігноруючи при цьому приписи ч. 1 вказаної статті.

Тому, наведені обставини викликають у Могилів-Подільської міської ради сумнів в упередженості судді під час розгляду цієї адміністративної справи. Відтак, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України, представник відповідача 1 заявив відвід складу суду.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. 06.04.2017 на адресу суду надійшло клопотання представника позовача про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача 1 та відповідач 2 у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Визначаючись щодо заявленого клопотання, суд виходив з такого.

Підстави для відводу визначені частиною 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Для відведення судді в силу п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України особа, яка звертається із заявою повинна обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на ймовірну упередженість судді. При цьому, сам лише сумнів в неупередженості судді не може бути підставою для відводу, оскільки виходячи із норми ч. 3 ст. 30 КАС України, у заяві обов'язково повинні бути наведені обґрунтовані підстави для сумніву в неупередженості судді при розгляді справи, у якій заявлено відвід.

Так, зі змісту заявленого представником відповідача 1 клопотання про відвід слідує, що однією з підстав, що викликає у Могилів-Подільської міської ради сумнів в упередженості судді щодо неї під час розгляду даної адміністративної справи є недотримання головуючим суддею при відкритті провадження у справі вимог ст. 171 КАС України, а саме повідомлення сторін не за процедурою визначеною частинами 3, 4, 5, 6 вказаної статті, що мало наслідком позбавлення заінтересованих у цій справі осіб, які є суб'єктами правовідносин, представляти свої інтереси в суді.

Суд критично оцінює наведені представником відповідача 1 посилання на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 171 КАС України зважаючи на наступне.

Як встановлює частина перша статті 171 КАС України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

- законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

- законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз положень статті 171 КАС України дає змогу суду дійти висновку, що норми згаданої статті встановлюють особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів, які на відміну від індивідуальних (правозастосовчих) актів, містять норми права (встановлюють, змінюють чи скасовують їх) і розраховані на багаторазове застосування, тобто їх дія не вичерпується одноразовим виконанням.

До нормативно-правових актів відносяться рішення суб'єктів влад них повноважень, дія яких поширюється на невизначене коло фізичних чи юридичних осіб і які призначені для неодноразового застосування.

У зв'язку з тим, що нормативно-правовий акт містить нормативні приписи, розрахований на багаторазове застосування і його дія не вичерпується одноразовим виконанням, він може стосуватися прав багатьох осіб. Тому вищенаведеною статтею встановлено низку норм, спрямованих на повідомлення заінтересованих осіб про судовий розгляд справи, щоб надати їм можливість захищати свої права, свободи та інтереси при розгляді справи.

Водночас, до правових актів індивідуальної дії відносяться рішення суб'єкта влад них повноважень, які поширюються на конкретних фізичних чи юридич них осіб і є актом одноразового застосування норм права. Такими актами можуть бути рішення щодо проходження публічної служби (прийняття на роботу, притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення з по сади), призначення пенсії, рішення податкових органів тощо, а також рі шення органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади, їх ньої посадової чи службової особи, якими порушуються права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Конституційного Суду України.

Зокрема, у відповідності до п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-9/2009 (7-рп/2009) (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), ... органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

За наведених обставин, суд вважає, що, в даному випадку, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за позовом, предметом якого є перевірка законності прийнятих органом місцевого самоврядування оскаржуваних рішень, які за своїм змістом відносяться до ненормативних актів, порядок встановлений положеннями ст. 171 КАС України, зокрема щодо зобов'язання відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений, застосуванню не підлягає, оскільки нормами вказаної статті врегульовано дещо інші правовідносини.

Щодо посилань заявника на вибірковість застосування судом при відкритті провадження у справі процесуальних норм КАС України на користь позивача, а саме залишення поза увагою положень ч. 1 ст. 100 КАС України, суд констатує, що відповідна мотивація Могилів-Подільською міською радою наводилась в попередньому клопотанні про відвід від 27.03.2017 року, за наслідком розгляду якої судом прийнято ухвалу від 27 березня 2017 року про відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Окрім наведеного вище, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд незалежним і безсторонній судом відіграє практика Європейського суду з прав людини.

У справі "Ветштайн проти Швейцарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Так, у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Врахувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що побоювання відповідача щодо упередженості головуючого судді не є об'єктивно обґрунтованими.

Відтак, заява про відвід ґрунтується на припущеннях відповідача, є надуманою, необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву об'єктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід, відтак жодним чином не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30, 31, 106, 107, 165, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відвід головуючому судді Дмитришеній Р.М. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна