Справа № 445/244/17
Суддя: Пилип'як П. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/244/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Пилипяка П.В.,

при секретарі Мацайло О.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золочівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного в листі Золочівського обєданого управління ПФУ Львівської області №802/04-40 від 07.02.2017, щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та про зобов'язання Золочівського обєданого управління ПФУ Львівської області здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 01.02.2017, в розмірі 90 відсотків від заробітної плати з включенням до неї суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, згідно довідок фінансового управління Золочівської райдержадміністрації від 23.01.2017 №04-51/7 та №04-51/8.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 05.01.2011 йому призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Стаж державної служби на час призначення пенсії складав 38 років. Органом пенсійного фонду до розрахунку заробітної плати для визначення розміру пенсії, як державному службовцю, не враховано виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати за період з 01.01.2009 до 31.12.2010, на які здійснювалось нарахування і сплата cтрахових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Дізнавшись про це, 24.01.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, на підставі довідок фінансового управління Золочівської райдержадміністрації від 23.01.2017 №04-51/7 та №04-51/8. Однак, у проведенні перерахунку відповідач листом від 07.02.2017 №802/04-40 відмовив. Таку відмову вважає неправомірною та необґрунтованою, оскільки з вказаних видів грошового забезпечення ним сплачувались страхові внески, і відповідно, під час вирішення питання про розмір пенсії, вони повинні враховуватись. З посиланням на практику ВСУ, просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язати останнього здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2017, включивши у перерахунок згадані вище і не включені до нього види грошових виплат.

Відповідач 06.03.2017 за №1388/10-11 подав до суду заперечення, у якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою заробітної плати у відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну службу». Зазначена допомога є одноразовою виплатою, а факт утримання із заробітної плати страхових внесків/ єдиного внеску не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Також, зазначає, що постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», було внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 №865, а саме виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам та який регулював порядок видачі довідки про заробітну плату для проведення перерахунку пенсії. Крім того, втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, в тому числі і норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців та норми щодо порядку і умов перерахунку пенсій державним службовцям, а відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який не містить норм, що регулювали б порядок та умови перерахунку пенсій.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Розпорядженням Золочівського управління Пенсійного фонду від 05.01.2011 №141349 позивачу призначено пенсію державного службовця за віком в розмірі 90% від заробітку. При призначені пенсії стаж державної служби становив 30 років 8 місяців.

24.01.201 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно довідок фінансового управління Золочівської райдержадміністрації від 23.01.2017 №04-51/7 та №04-51/8.

Рішенням Золочівського обєднаного управління ПФУ Львівської області від 07.02.2017 №802/04-40 відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 № 732/48/15-а.

У частині 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців - складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця, оскільки із неї сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім цього, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином доводи відповідача, про те, що матеріальна допомога на оздоровлення не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28.05.2013 року (№21-97а13), від 04.03.2014 року (№ 21-3а14), від 16.09.2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов`язковими для всіх судів України.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок пенсії із включення при перерахунку пенсії виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати є підставними, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про те, щоб вказати відповідачу надалі здійснювати виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 162 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства. Викладений в цій статті перелік є вичерпним та не передбачає такого повноваження як «вказати відповідачеві». Тобто, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом.

Крім того, згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд вважає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов виникає лише після порушення відповідачем права позивача, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163, 183-2, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Золочівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 07.02.2017 №802/04-40 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобовязати Золочівське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90% відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 1 лютого 2017 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період з 01.01.2009 до 31.12.2010, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П. В. Пилип'як