Справа № 761/10317/17
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/340/2017
У Х В А Л А

28 березня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ПАТ «КБ Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «КБ Хрещатик» Костенко І.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових правовідносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача - Фонду та ПАТ КБ "Хрещатик " в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаію банку ПАТ КБ "Хрещатик" Костенко І.І., та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внаслідок порушення Фондом права позивача на своєчасне і належне отримання гарантованих законом виплат вкладників з поточних рахунків в ПАТ КБ «Хрещатик».

При цьому підставою заявлених позовних вимог позивачем наведено те, що між ним та ПАТ КБ «Хрещатик» були договірні відносини в результаті укладення договору банківського вкладу. Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 46-ш від 02 червня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 913 від 03 червня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» Згідно з вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду.

Разом з тим, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не здійснив у строк, визначений Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», своєчасну виплату позивачеві гарантованих сум, а виплати проведені лише після його неодноразових заяв та скарг з порушення законодавчо визначеного строку.

З урахуванням підстав та предмету позову, заявлених позивачем, а також виходячи зі змісту правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами приходжу до висновку, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з порушенням банком цивільного права позивача, в тому числі: неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов'язку з виплати коштів, які були розміщені позивачем за договором банківського вкладу на поточних рахунках ПАТ КБ«Хрещатик», а тому вказаний позов має бути розглянути в порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній в постановах судової палати у цивільних справах від 14.12.2016р. (правовий висновок 6-2735цс16) та від 09.11.2016р. (правова позиція 6-2309цс16), в яких суд прийшов до висновку, що звернення позивача до Фонду не є підставою для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

- в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.10.2015р. (правова позиція 6-1521цс15) зазначено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

При цьому зі змісту постанови ВСУ від 09.11.2016р. вбачається, що предметом спору були вимоги Позивача - фізичної особи, до Фонду гарантування щодо стягнення з останнього на його користь недоотриманих грошових коштів за договором та по поточному рахунку. У даній справі рішенням суду першої інстанції позовні вимоги було задоволено частково, а ухвалою суду апеляційної інстанції, залишеною без змін судом касаційної інстанції, рішення було скасовано і провадження у цивільній справі закрито.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи ухвали про закриття провадження у справі суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із того, що помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність цивільно-правового спору, оскільки згідно положень статей 2, 4, 17 КАС України, зазначений спір, який виник із звернення до суб'єкта владних повноважень у сфері публічно-правових правовідносин, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його розгляд повинен був здійснюватись за правилами цього Кодексу.

Дослідивши обставини справи Верховний Суд України прийшов до висновку, що у даній справі спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й в силу вимог закону саме на Фонд гарантування в указаному спорі покладено обов'язок відшкодувати зазначені кошти від імені сторони правочину.

У даній справі ВСУ виклав правову позицію 6-2309цс15, в якій зазначив, що згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Враховуючи вищезазначене, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на зазначене, звернення позивача до Фонду, не є підставою для розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що згідно позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що провадження в даній справі не може бути відкрите, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «КБ Хрещатик» Костенко І.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків, або після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М.А. Рибак