Справа № 188/332/17
Суддя: Місюра К. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/332/17
Провадження № 2-а/188/42/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Місюра К.В. розглянувши у скороченому провадженні справу

за позовом ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2017 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 09.04.2015 року перебуває на обліку в Першотравенському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у відповідності до вимог ст..17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як мати, яка народила та виховала дитину-інваліда до 6-ти річного віку. З 09.04.2015 року (тобто з моменту взяття її на облік) і по теперішній час, Першотравенське обєднане управління Пенсійного фонду України, без будь-якого письмового чи усного пояснення та попередження, не виплачує їй пенсії, яка повинна бути їй призначена у відповідності до чинного законодавства України.

18.01.2017 року вона звернулась із заявою в Першотравенське управління Пенсійного фонду України за розясненням про причину невиплати їй пенсії, як матері, яка народила та виховала дитину-інваліда до 6-ти річного віку.

Першотравенське управління Пенсійного фонду України у своєму листі від 31.01.2017 року № 1/13/03 повідомило, що враховуючи норми Закону України № 213 VІІІ від 02.03.2015 року та № 911- VІІІ від 24.12.2015 року тимчасово державним службовцям ( крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи і учасників бойових дій, сімей загиблих військовослужбовців) у період їх роботи на посадах, які дають право на пенсію за спец законами, пенсія не виплачується. Оскільки вона працює на посаді старшого державного виконавця та являється державним службовцем їй не виплачується пенсія, яка була призначена з 09.04.2015 року.

Але вона вважає вищенаведену відмову у виплаті на її користь пенсії неправомірною, такою, що порушує її конституційні права.

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, які, працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 УШ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб , яким пенсії, щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про прокуратуру» «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів».

Беручи до уваги вищевикладене, діями відповідача безпосередньо порушено її право на соціальний захист, гарантоване ст.. 46 Конституції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм чинного законодавства після 1 червня 2015 року.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій вона працює не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачено ст. 37 цього Закону підстави для невиплати їй пенсії, призначеної відповідно до закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати їй вказаної пенсії відсутні, а отже є законні підстави, щоб поновити її права та інтереси шляхом відновлення виплати пенсії, у звязку з відсутністю підстав для зупинення.

Представник відповідача, - Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в запереченнях зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка з квітня 2015 року пенсію жодного разу не отримала. Враховуючи, що виплати пенсії є щомісячними, вона знала цей факт і в разі незгоди мала право звернутись до суду.

Відносно позовних вимог про визнання неправомірною відмову Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України В Дніпропетровськкій області у виплаті з 1 червня 2015 року на користь ОСОБА_1,, як матері, яка народила та виховала дитину-інваліда до 6-ти річного віку, пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязання Першотравенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити на її користь пенсію призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2015 року по 28.02.2017 року, зобов'язання Першотравенське обєднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплачувати на її користь призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсію з 01.03.2017 року до зміни обставин справи не визнає його з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Першотравенському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.04.2015 року, їй призначено пенсію за віком як матері дитини-інваліда відповідно до абзацу 4 п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з даними трудової книжки ОСОБА_1 працює на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції з 30.03.2007 року та по теперішній час.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

В звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 від 24 грудня 2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених зокрема, Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Прозагальнообовязкове державне пенсійне страхування2 не виплачується.

Вказані норми Закону є діючими, не були визнані конституційними, іншим законом не скасовані не були, а отже підлягають обовязковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Єдиним винятком, про що зазначено в Законі №213, є лише пенсійні виплати інвалідам 1 та 2 груп, інвалідам 3 групи та учасникам бойових дій, особам, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак позивачка не належить до жодної з цих категорій.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного.

Судом встановлено що, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.03.2007 року і по даний час працює на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Петропавлівського управління юстиції.

09.04.2015 року, на підставі заяви ОСОБА_1 Першотравенським обєднаним управлінням Пенсійногофонду України в Дніпропетроській області, їй було призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як матері дитини-інваліда з дитинства. Але враховуючи норми ЗаконуУкраїни № 213 VІІІ від 02.03.2015 року та № 911-VІІІ тимчасово державним службовцям у період їх роботи на посадах, які дають право на пенсію за спец законами, пенсія не виплачується.

Повно, всебічно та об'єктивно ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмову Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України В Дніпропетровській області у виплаті з 1 червня 2015 року на користь ОСОБА_1,, як матері, яка народила та виховала дитину-інваліда до 6-ти річного віку, пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязання Першотравенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити на її користь пенсію призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2015 року по 28.02.2017 року, зобов'язання Першотравенське обєднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплачувати на її користь призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсію з 01.03.2017 року до зміни обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними з наступних підстав.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24 грудня 2015 року , Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України » №1774 від 06.12.2016 року тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 рокуз 01.01.2016 по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року у період роботи особам, (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України","Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Вказані норми Закону є діючими, не були визнані конституційними, іншим законом не скасовані не були, а отже підлягають обовязковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Суд вважає хибним доводи позивача, про те, що до неї не повинні застосовуватися обмеження щодо виплати пенсії, введені Законом № 213, оскільки своє право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач реалізувала до 01.06.2015 року, тобто, до набрання чинності вищевказаною нормою права, а тому положення Закону № 213 щодо тимчасового обмеження у виплаті пенсії діють відносно позивача упродовж всього періоду, зазначеного у цьому Закону, тобто починаючи з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Єдиним винятком, про що зазначено у самому Законі №213, є лише пенсійні виплати інвалідам 1 та 2 груп, інвалідам війни 3 групи та учасникам бойових дій, особам, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, позивач не належить до жодної з цих категорій.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень вказаного закону, покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 01 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень вказаного закону, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії), тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, які працюють на посадах, що дають право на призна¬чення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбаченими законами України «Про статус народного депутата України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

Отже, під час розгляду даної справи застосуванню підлягає спеціальний закон, який регулює правовідносини пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців та прирівняних до них осіб - посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким є, зокрема, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24 грудня 2015 року , Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України » №1774 від 06.12.2016 року тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року з 01.01.2016 по 31.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017.

Враховуючи те, що з 30.03.2007 і по даний час позивач ОСОБА_1 працює на посаді старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції, тобто є посадовою особою та перебуває на державній службі, суд дійшов висновку, що Першотравенське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з урахуванням приписів Закону №213-VIII правомірно не здійснювало позивачу виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

Чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено застережень щодо поновлення виплати пенсії особам, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

В даному випадку, вищевказані положення законодавства щодо тимчасового обмеження виплати нарахованих пенсій не скасовані, їх положення не визнані неконституційними, а тому враховуючи, що позивач працює на посаді, яка пов'язана з державною службою, суд вважає, що пенсійний орган мав правові підстави для припинення виплати її пенсії, починаючи з 01 квітня 2015 року.

Більш того, правомірність вказаного обмеження також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 є правомірними.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», , Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України » №1774 від 06.12.2016 року Закону України «Про державну службу» ст.ст.8-12, 69, 71, 99, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити пені дії, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з отримання копії постанови сторонами у справі а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя К. В. Місюра