Справа № 335/3141/17
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3141/17 2-а/335/143/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні клопотання Запорізької міської ради про закриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької міської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, якій встановлено статус учасника бойових дій та право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, що потверджується посвідченням серії АБ № 347751 від 30 квітня 2015 року. 21 грудня 2016 року він звернувся до Запорізького міського голови із заявою про виділенні земельної ділянки площею 0,10 га для індивідуального житлового будівництва на території міста Запоріжжя.

На сьогоднішній день жодної відповіді на його адресу не надходило. На його звернення відповідь також не була отримана. Таким чином, вважає бездіяльність Запорізької міської ради відмовою у виділенні земельної ділянки ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, що передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просив суд визнати протиправними дії Запорізької міської ради, щодо відмови у виділенні земельної ділянки ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, що передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати Запорізьку міську раду виділити ОСОБА_1 (ІНН: НОМЕР_1) земельну ділянку площею 0,10 га для індивідуального житлового будівництва на території міста Запоріжжя, як учаснику бойових дій, що передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач у судове засідання не зявився, від позивача надійшла заява, в якій він просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечує.

Технічну фіксацію процесу суд не застосовував, та проводить розгляд справи в порядку письмового провадження за вимогами ст. 128 КАС України.

16.03.2017 року від відповідача до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав, того що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в межах даного клопотання суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Субєктом владних повноважень, відповідно до ст. 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України N 10-рп/2010, 01.04.2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Конституційний Суд України вважає, що ці повноваження охоплюються зазначеним у статті 143 Конституції України поняттям „інші питання місцевого значення, а тому при їх здійсненні сільські, селищні, міські ради виступають як суб'єкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звертається до суб'єкта владних повноважень і його звернення із позовом до вказаного субєкта владних повноважень спричинене відмовою останнього виділити в натурі земельну ділянку.

В даному випадку має місце публічно-правовий спір, що відноситься до компетенції адміністративного суду відповідно до ст. 17 КАС України.

Така позиція суду узгоджується із положеннями пункту 12 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 „Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів в тім, що з аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР, статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV „Про місцеві державні адміністрації, частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, статті 148 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV власниками землі є держава, ОСОБА_2 Крим та територіальні громади. Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як суб'єкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Оскільки позивачем не заявлено позов про визнання права на земельну частку (пай), який належить розглядати в порядку цивільного судочинства, а заявлено позов про зобовязання вчинити дії, тому заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України Запорізька міська рада є органом місцевого самоврядування, тому являється субєктом владних повноважень.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 оскаржує дії Запорізької міської ради та просить зобовязати вчинити дії, такі позовні вимоги передбачені п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його дій чи бездіяльності.

Керуючись ст. 157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Запорізької міської ради про закриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В. Геєць