Справа № 345/1575/15-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року №876/1696/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Андрушківа І.Я.,

за участю представників позивача ОСОБА_1,

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом Перегінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату до Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області (правонаступник Західний офіс Держаудитслужби) про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року Перегінська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат (далі Школа) звернулася до суду з позовом до Калуської обєднаної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області (далі ОДФІ, ДФІ відповідно; правонаступник ДФІ) в якому, з урахуванням зміни позовних вимог (а.с.146-147 т.1), просила: визнати неправомірними дії посадових осіб ОДФІ при проведенні позапланової виїзної ревізії з 10.02.2015 по 26.02.2015 окремих питань фінансово-господарської діяльності Школи за період з 01.01.2010 по 21.12.2014; зобов'язати ОДФІ утриматися від вчинення будь-яких дій щодо реалізації результатів позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2010 по 21.12.2014, проведеної з 10.02.2015 по 26.02.2015 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у справі №345/1575/15-а позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ОДФІ в частині зазначення у направленні від 10.02.2015 №13 (далі Направлення №13) ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року за №350/312/15-к, як підстави для продовження строку на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансового-господарської діяльності Школи. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.202-207 т.1).

При апеляційному провадженні, відповідно до клопотання ДФІ від 20.04.2016 №09-25-14-14/2348 та ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), протокольною ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2016 року допущено заміну відповідача (ОДФІ) його правонаступником ДФІ (а.с.229-230, 252 т.1).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2016 року частково задоволено апеляційну скаргу Школи. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 в частині задоволених позовних вимог скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В решті вказану постанову залишено без змін (а.с.254-259 т.1).

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 4 серпня 2016 року зазначені судові рішення адміністративних судів скасував, а справу направив на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с.33-37 т.2).

Цей суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій прийняли передчасні рішення і не врахували: можливість ОДФІ здійснювати призначену ревізію за наявності відповідного доручення ДФІ; необхідність письмового погодження програми ревізії з правоохоронним органом. З покликанням на вимоги частин 4 і 5 ст.11 КАС, вказав на необхідність перевірки таких обставин.

При новому розгляді справи, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії посадових осіб ОДФІ при проведенні позапланової виїзної ревізії з 10.02.2015 по 26.02.2015 окремих питань фінансово-господарської діяльності Школи за період з 01.01.2010 по 21.12.2014. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішення, його оскаржив Західний офіс Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Покликається на те, що ОДФІ не могла бути відповідачем у справі, оскільки була структурним підрозділом ДФІ. ОДФІ провела ревізію Школи у відповідності до доручення ДФІ від 09.02.2015 №09-25-18-18/674 (далі Доручення) та на підставі програми позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Школи за період з 01.01.2010 по 31.12.2014 (далі Програма), яка погоджена належними чином, що не було враховано цим судом. Термін дії ревізії було погоджено належними чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких міркувань.

У пунктах 4, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2012 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» цей суд розяснив, що за змістом ст.159 КАС судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог ст.70 КАС щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

За змістом п.3 ч.1 ст.163 КАС у мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався. Таким чином, у мотивувальній частині рішення необхідно наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати.

Разом з тим, суд першої інстанції цих вимог процесуального законодавства не дотримав та грубо проігнорував обовязкові для нього висновки та мотиви Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 4 серпня 2016 року.

Апеляційним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 лютого 2015 року, за наслідками розгляду клопотання слідчого слідчого відділу Рожнятівського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 (далі Слідчий) у кримінальному провадженні, надано дозвіл ДФІ на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Школи за період з 01.01.2010 до 31.12.2014. Термін проведення ревізії встановлено з 09 до 19 лютого 2015 року (а.с.18-19 т.1).

05.02.2015 Слідчим винесено постанову, якою призначено у кримінальному провадженні позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Школи за період з 01.01.2010 по 31.12.2015 (остання дата вказана помилково, що чітко вбачається із мотивувальної частини цієї постанови) (а.с.20-21 т.1).

Ці два процесуальні документи, листом Слідчого від 06.02.2015 №763, надійшли на виконання до ДФІ 06.02.2015 (а.с.76 т.2).

09.02.2015, за підписом першого заступника ДФІ, остання направила електронною поштою о 16/59 год. до ОДФІ Доручення, яким доручила проведення вищевказаної ревізії ОДФІ. Матеріали ревізії надіслати до правоохоронного органу через ДФІ (а.с.102-103, 117-119 т.2).

10.02.2015 ОДФІ видано Направлення №13 завідувачу сектору контролю в Рожнятівському районі ОДФІ ОСОБА_4 (далі Інспектор) для проведення зазначеної ревізії у період з 10.02.2015 по 19.02.2015 (а.с.172 т.1).

10.02.2015 начальником ОДФІ затверджено, складену Інспектором, Програму, яка цього ж дня погоджена Слідчим, про що свідчать їх підписи на Програмі (а.с.110 т.2).

10.02.2015 копія ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 лютого 2015 року, Направлення №13 та Програма під розписку були вручені директору Школи про що свідчать його підписи на таких документах.

11.02.2015 ДФІ видано направлення №97 (далі Направлення №97) головному державному фінансовому інспектору відділу контролю за ризиковими операціями та державними закупівлями ДФІ ОСОБА_5 для проведення зазначеної ревізії у період з 12.02.2015 по 19.02.2015, яке також вручено під розписку директору Школи (а.с.23 т.1).

Листом від 17.02.2015 №830-17/109 ОДФІ ініційовано перед Слідчим питання про продовження терміну проведення ревізії в межах визначеної Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон №2939-XII) тривалості (а.с.120 т.2)

19.02.2015 року ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області надано дозвіл ДФІ на продовження терміну проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період 01.01.2010 до 31.12.2015, і встановлено його до 03.03.2015, тобто на протязі пяти робочих днів (а.с.193-194 т.1).

ОСОБА_6 від 20.02.2015 №1153 вказану ухвалу було направлено до ДФІ (а.с.199 т.2).

При постановлені вказаної ухвали допущено описку та помилково зазначено термін проведення позапланової виїзної ревізії за період часу з 01.10.2010 до 31.12.2015, і встановлено його до 03.03.2015, тобто на протязі пяти робочих днів, замість терміну з 20.02.2015 до 26.02.2015. Вказану описку виправлено ухвалою слідчого судді цього ж суду від 23 лютого 2015 року (а.с.173-174 т.1).

ОДФІ у Направленні №13 зазначено, що термін його дії продовжено на підставі ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року, до 26.02.2015.

ДФІ у Направленні №97 зазначено, що термін його дії продовжено на підставі ухвали (постанови) Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2015 року, до 03.03.2015.

26.02.2015, тобто в межах визначеного судом терміну, ОДФІ завершено проведення ревізії позивача та 04.03.2015 складено акт проведеної ревізії №830-21/3, який директор Школи підписав із запереченнями, та який реєстрований в журналі реєстрації актів ревізій, перевірок державних закупівель, аудиторських звітів (а.с.24-50, 187-189 т.1).

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОДФІ, як структурний підрозділ ДФІ, могла проводити таку ревізії за наявності відповідного доручення ДФІ (якій було надано дозвіл на її проведення), якого не встановлено. Програма з правоохоронним органом письмово не погоджена. ОДФІ перебувала в Школі та проводила ре6візію з 19.02.2015 по 23.02.2015 без достатніх на це підстав.

У світлі встановленого вище апеляційним судом, такі висновки суду першої інстанції є неспроможними.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон №2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Частиною 1 ст.1 цього Закону передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю субєктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування (частини 1 і 2 ст.2 Закон №2939-XII).

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону №2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

За п.1 «Положення про Державну фінансову інспекцію України», затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі ДФІУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (далі КМУ) через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Аналогічно вказаному вище, пп.1 п.4 Положення встановлено, що ДФІУ відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у бюджетних установах, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

За змістом ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом, в тому числі, витребування та отримання від органів державної влади висновків ревізій та актів перевірок.

Пунктом 7 Положення передбачено, що ДФІУ здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється КМУ (ч.3 ст.2 Закону №2939-XII).

Відповідно до п.27 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами», затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок №550) за зверненням правоохоронного органу контролюючі органи в межах своєї компетенції проводять планові та позапланові виїзні ревізії за місцезнаходженням об'єкта контролю.

Згідно із п.29 Порядку №550 позапланова виїзна ревізія об'єкта контролю за зверненням правоохоронного органу проводиться у разі надання ним: клопотання слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії та ухвали суду про дозвіл на її проведення, в якому зазначаються підстави проведення, дати її початку та закінчення, а також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (для ревізії суб'єкта господарської діяльності, не віднесеного Законом до підконтрольних установ); постанови слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії, винесеної після повідомлення посадовій особі підконтрольної установи, що ревізується, про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення; інформації про факти, що свідчать про порушення об'єктом контролю - підконтрольною установою законів, та рішення суду про дозвіл на проведення ревізії, в якому зазначаються підстави проведення, дати початку та закінчення.

Крім того, для проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу складається відповідно до компетенції контролюючого органу на підставі питань, що містяться у зверненні, постанові слідчого або прокурора, рішенні суду, програма ревізії, яка письмово погоджується з правоохоронним органом (п.31 Порядку №550).

У п.12 Порядку №550 указано, що перед початком ревізії посадові особи контролюючого органу та залучені спеціалісти повинні під розписку на примірнику контролюючого органу видати керівнику об'єкта контролю чи його заступнику направлення та копію рішення суду (у разі проведення позапланової виїзної ревізії за рішенням суду).

Додатково, один примірник програми ревізії видається керівнику об'єкта

контролю чи його заступнику під розписку на примірнику контролюючого органу для ознайомлення. Якщо керівник об'єкта контролю чи його заступник відмовляється від підпису, але не заперечує проти проведення ревізії, це зазначається у вступній частині акта ревізії (п.7 Порядку №550).

Наказом ДФІ від 14.10.2014 №80 затверджено «Положення про Калуську об'єднану державну фінансову інспекцію Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області».

Згідно з приписами вказаного Положення ОДФІ є структурним підрозділом ДФІ (п.1), має печатку із своїм найменуванням, штампи та відповідні бланки (п.13) та у своїй діяльності керується, в тому числі, наказами і дорученнями керівництва ДФІУ та ДФІ (п.2) (а.с.98-103 т.1).

Таким чином, як правильно вказав суд першої інстанції, на підставі ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2015 року та постанови Слідчого від 05.02.2015 ОДФІ, як структурний підрозділ ДФІ, могла проводити зазначену ревізію за наявності відповідного доручення ДФІ та в межах складеної програми ревізії, яка письмово мала бути погоджена з правоохоронним органом.

Зі встановленого вище видно, що ОДФІ проводячи ревізії Школи дотрималася наведених вимог законодавства, оскільки провела таку ревізію в межах компетенції відповідно до Доручення та Програми, погодженої Слідчим.

Крім цього, тривалість позапланової виїзної ревізії не повинна перевищувати 15 робочих днів. Подовження термінів проведення планової або позапланової виїзної ревізії можливе лише за рішенням суду на термін, що не перевищує 15 робочих днів для планової виїзної ревізії та 5 робочих днів для позапланової виїзної ревізії (частини 11, 12 ст.11 Закону №2939-XII).

Як зазначено вище, ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015 року, виправлено описку в ухвалі слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2015 року в частині терміну продовження проведення позапланової виїзної ревізії Школи і такий встановлено, відповідно до норм Закону №2939-XII, з 20.02.2015 по 26.02.2015.

У вказаний термін ревізія була проведена та завершена.

ОДФІ, зазначивши у Направленні №13 як підставу продовження його терміну дії до 26.02.2015, ухвалу слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2015, якою остаточно визначено відповідний термін, не порушив вимоги законодавства. В період до цього, термін проведення ревізії визначала ухвала слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2015 року. Такі дії не потягла за собою незаконності перевірки.

Твердження позивача, що на продовження терміну проведення ревізії ОДФІ повинно було отримати доручення ДФІ є помилкове, оскільки така ревізія з продовженим терміном проводилася в межах Доручення та саме ОДФІ було повноважним просити про продовження такого терміну.

Наявність у матеріалах справи копії Програми, яка складена та підписана Інспектором, затверджена начальником ОДФІ та не погоджена Слідчим, не змінює того факту, що останній отримав під розписку Програму, яка була складена, затверджена та погоджена у встановленому порядку, при цьому не висловивши жодного зауваження щодо її змісту. Директор Школи не заперечував проти проведення ревізії та допустив Інспектора до її проведення (а.с.83 т.2).

Відтак, апеляційний суд вважає, що відповідач довів належними доказами правомірність своїх дій при проведені спірної ревізії.

Твердження суду першої інстанції щодо оцінки зібраних доказів є надумані, свідчать про поверховий, вибірковий їх аналіз з метою обґрунтування своєї помилкової правої позиції, яка повністю відповідає позиції позивача, через невідповідність висновків суду обставинам справи, внаслідок очевидного ігнорування інших наявних доказів.

Тут, апеляційний суд, зваживши на проведення ОДФІ саме виїзної ревізії, визнає доцільним звернути увагу позивача на правову позицію сформульовану Верховним Судом України у постанові від 19 вересня 2011 року №21-130а11 про те, що порушення органом державного нагляду (контролю) вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо оформлення та надання субєкту господарювання повідомлення (направлення) про перевірку та посвідчення на здійснення перевірки, є підставою для недопущення останнім посадових осіб органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю). У разі невикористання субєктом господарювання цього права не можна визнати такі порушення безумовною підставою для скасування рішення органу державного нагляду (контролю), прийнятого за наслідками проведених заходів.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції у відповідній частині та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні такого з наведених вище підстав.

За змістом пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду таким обставинам, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Щодо іншої частини позовних вимог - утриматися від вчинення дій щодо реалізації результатів ревізії, то як вбачається із змісту постанови суду першої інстанції, цей суд правильно відмовив у їх задоволенні, при тому не навівши жодних мотивів такого рішення, що зобовязує апеляційну інстанцію викласти відповідні висновки.

У п.35 Порядку №550 регламентовано, що результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок.

Акт ревізії містить: вступну частину, в якій зазначаються підстава для проведення ревізії, тема ревізії, повна назва об'єкта контролю, його місцезнаходження, відомості про організаційно-правову форму та форму власності, дати початку і закінчення ревізії, період, який підлягав ревізії, перелік посадових осіб служби та залучених спеціалістів, що проводили ревізію, перелік посадових осіб, які відповідали за фінансово-господарську діяльність об'єкта контролю у період, що підлягав ревізії; констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також висновок про наявність або відсутність порушень законодавства.

Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

За змістом пунктів 38, 39 Порядку №550 акт ревізії складається у трьох примірниках: перший - для контролюючого органу, другий - для об'єкта контролю, третій - для передачі правоохоронним органам у випадках, передбачених цим Порядком та законодавством.

Після складення акта ревізії посадова особа контролюючого органу підписує всі його примірники та забезпечує реєстрацію в журналі реєстрації актів ревізій, форма якого визначається ДФІУ. Перший і третій примірники акта ревізії надаються для ознайомлення і підписання, зокрема, особисто під розписку керівнику або головному бухгалтеру

об'єкта контролю, у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після закінчення ревізії.

Приписами пунктів 42, 48 Порядку №550 визначено, що у разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями) керівник об'єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення контролюючому органу акта ревізії повинен подати йому письмові заперечення (зауваження). Якщо протягом цього строку заперечення (зауваження) щодо акта не надійдуть, то контролюючий орган має право вжити відповідних заходів для реалізації результатів ревізії.

У разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних правопорушень, матеріали таких ревізій у визначені в п.46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів.

Отже, результати ревізії проведеної на підставі звернення правоохоронних органів, реалізуються контролюючим органом шляхом передачі матеріалів таких ревізій до правоохоронних органів.

За ч.1 ст.13 Закону №2939-XII дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій посадової особи, які повязані з порушенням порядку проведення ревізії, наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення ревізії; дій, які полягають у перевищенні повноважень посадовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу, (ревізії); дій щодо проведення ревізії без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.

Дії посадової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до п.3 Порядку №550 акт ревізії - документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невідємною частиною акта.

Це свідчить про те, що дії, повязані з включенням до акта висновків, є обовязковими, тоді як самі висновки такими не є.

У цьому випадку акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність обєкта контролю та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні ч.1 ст.17 КАС.

Обовязковою ознакою дій субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обовязкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про порушення законодавства обєктом контролю є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта, чи в межах розгляду кримінального провадження.

Отже, предметом оскарження відповідно до ст.13 Закону №2939-XII є дії чи бездіяльність посадових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що акт ревізії не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства обєктом контролю, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення (кримінального) - при розгляді відповідного кримінального провадження спору.

Подібну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 10 вересня 2013 року №21-237а13 та від 24 вересня 2013 року №21-255а13.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно ухвалено судове рішення яким відмовлено в позові Школи у цій частині, проте таке було ухвалено із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, що однак не призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Оскільки неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи у вказаній частині позову, а правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, підстави для скасування такого рішення у цій частині відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року в частині задоволення позову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 14 квітня 2017 року.