Справа № 826/8410/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8410/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича, в якому просять:

визнати протиправною бездіяльність Фонду та уповноваженої особи Фонду, що полягає у не включенні даних позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду за договорами строкових банківських вкладів №204дф/14 від 03.09.2014, №157дф/14 від 21.08.2014, №203дф/14 від 03.09.2014, №182дф/14 від 01.09.2014 та не затвердження реєстру вкладників відповідно до наданого уповноваженою особою переліку вкладників, який містить дані позивачів, що право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов'язати уповноважену особу Фонду включити дані: про позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду за договорами строкового банківського вкладу;

зобов'язати Фонд затвердити реєстр вкладників відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду оновленого переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування до якого будуть включені позивачі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити частково, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2015 року - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів уповноваженої особи Фонду, що в результаті укладених правочинів у інших фізичних осіб виникло право отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок коштів Фонду, що спричинило надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Дані обставини визначені п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як підстава для визначення нікчемності правочинів.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_7 укладено Договір строкового банківського вкладу №204дф/14 від 03.09.2014. Відповідно до п.1.1. Договору Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 198 000,00 гривень. Пунктом 1.4. Договору № 204дф/14 встановлено, що строк розміщення Вкладу складає 5 днів: з 03.09.2014 по 08.09. 2014. Відповідно до пункту 1.9. Договору № 204дф/14 сторони, керуючись статтею 1063 Цивільного кодексу України, встановили, що цей договір укладено на користь ОСОБА_2

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 204дф/14 - заяви про набуття прав Вкладника та Додаткової угоди № 1 до Договору № 204дф/14 ОСОБА_2 набув статусу Вкладника за Договором № 204дф/14.

21.08.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_7 укладено Договір строкового банківського вкладу № 157дф/14. Відповідно до п.1.1. Договору № 157дф/14 Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 13 000, 00 доларів США. Пунктом 1.4. Договору № 157дф/14 встановлено, що строк розміщення Вкладу складає 95 днів: з 21.08.2014 по 24.11.2014. Відповідно до пункту 1.9. Договору № 157дф/14 сторони, керуючись статтею 1063 Цивільного кодексу України, встановили, що цей договір укладено на користь ОСОБА_3

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 157дф/14 - заяви про набуття прав Вкладника та Додаткової угоди № 1 від 28.08.2014 до Договору № 157дф/14 ОСОБА_3 набув статусу Вкладника за Договором №157дф/14.

03.09.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_7 укладено Договір строкового банківського вкладу № 203дф/14. Відповідно до п.1.1. Договору №203дф/14 Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 198 000, 00 грн. Пунктом 1.4. Договору № 203дф/14 встановлено, що строк розміщення Вкладу складає 5 днів: з 03.09.2014 по 08.09.2014. Відповідно до пункту 1.9. Договору № 203дф/14 сторони, керуючись статтею 1063 Цивільного кодексу України, встановили, що цей договір укладено на користь ОСОБА_4

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 203дф/14 - заяви про набуття прав Вкладника та Додаткової угоди № 1 від 15.09.2014 до Договору №203дф/14 ОСОБА_4 набула статусу Вкладника за Договором № 203дф/14.

Між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_10 укладено Договір строкового банківського вкладу № 182дф/14 від 01.09.2014. Відповідно до п.1.1. Договору №182дф/14 Банк приймає від Вкладника грошову суму в розмірі 167 000, 00 гривень. Пунктом 1.4. Договору № 182дф/14 встановлено, що строк розміщення Вкладу складає 93 дня: з 01.09.2014 по 03.12.2014. Відповідно до пункту 1.9. Договору № 182дф/14 сторони, керуючись статтею 1063 Цивільного кодексу України, встановили, що цей договір укладено на користь ОСОБА_5

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 182дф/14 - заяви про набуття прав Вкладника та Додаткової угоди № 1 від 03.09.2014 до Договору № 182дф/14 ОСОБА_5 набула статусу Вкладника за Договором № 182дф/14.

Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 №788 ПАТ «БАНК КАМБІО» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 04.12.2014 № 140 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК КАМБІО» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 05.12.2014 по 04.03.2015.

Постановою Правління Національного банку України № 144 від 27.12.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «БАНК КАМБІО»

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46 від 02.03.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 02.03.2015 та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича.

На офіційному сайті ПАТ «БАНК КАМБІО» опубліковано оголошення від 04.03.2015 про здійснення виплат вкладникам ПАТ «БАНК КАМБІО» в період із 06.03.2015 по 17.04.2015 через установи банку-агента - ПАТ «УКРІНБАНК».

Позивачі звернулись до банку-агента з метою отримання відшкодування, проте, їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вони не внесені до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду. Зокрема, як повідомили позивачів, всі договори з ПАТ «Банк Камбіо» визнано нікчемними відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 38 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вважаючи таку бездіяльність щодо не включення позивачів до переліків вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми за рахунок Фонду протиправною, останні звернулися до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.12р. № 4452-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI. Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

За приписами частини третьої статті 37 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Наведене свідчить про те, що функції Фонду та уповноваженої особи пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Згідно з частинами першої та другої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, за змістом якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Як зазначено в частині другій статті 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За загальним правилом недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду.

За приписами частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Отже, за Законом № 4452-VI уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті тягне за собою певні правові наслідки для того, кого воно стосується (частина п'ята статті 38 Закону № 4452-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 16.07.2015 N 629-VIII).

Проте, уповноваженою особою наведені Договори визнані нікчемними з підстав передбачених пунктом сьомим частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, а саме: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Разом з ти, зі змісту Договорів не убачається, що вони є індивідуальними.

Судом встановлено, що позивачі набули статусу вкладників ПАТ "Банк Камбіо", що ліквідується: ОСОБА_2 за Договором №204дф/14, ОСОБА_3 за Договором №157дф/14, ОСОБА_4 за Договором № 203дф/14, ОСОБА_5 за Договором № 182дф/14., а отже Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язаний відшкодувати кошти в розмірі їх вкладів, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення банку з ринку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що кошти на рахунки позивачів надійшли внаслідок дроблення сум, що надходили на рахунки інших клієнтів ПАТ «Камбіо» - ОСОБА_7 та ОСОБА_10, що вказує на ознаки нікчемності правочину відповідно до частини другої статті 38 Закону №4452-VI.

Даний факт, на переконання суду першої інстанції, підтверджується виписками по особовому рахунку ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та фактом зареєстрованого кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого частиною другою статті 364-1 Кримінального кодексу України.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи свідчать, що нормативно-правовий акт Фонду гарантування вкладів, який би визначав порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій фонду у разі їх виявлення - відсутній, що прямо встановлено у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Дії відповідача по створенню комісії, дії комісії по проведенню перевірки не передбаченні чинним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи правомірність прийнятих уповноваженою особою наказу та розпорядження, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В свою чергу, перелік підстав для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними визначено в частині третій статті 38 Закону №4452-VI та є вичерпним.

Отже, уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Разом з тим, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Відповідно, посилання уповноваженої особи Фонду на те, що кошти на депозитному рахунку позивача перераховані внаслідок дроблення великого рахунку іншого клієнта банку, не є підставою для визнання правочину нікчемним відповідно до ст.38 Закону №4452-VI.

Наведені висновки узгоджуються, також, з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в постанові від 16.03.2017 К/800/49926/15 (справа №826/15274/15).

Крім того, рішення суб'єкта владних повноважень має бути належним чином обґрунтованим, із посиланнями на конкретні обставини та норми законодавства, які регулюють дані правовідносини.

Аналізуючи вищезазначене в контексті вимог статті 2 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що посилання відповідача на факт нікчемності правочину як на підставу не внесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є необґрунтованим та таким що суперечить нормам чинного законодавства.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання відповідача, які суд першої інстанції прийняв, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимогах, те що зареєстровано кримінальне провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «БАНК КАМБЮ» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування здійснюється Головним слідчим управлінням МВС України в м. Києві.

Згідно із частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не може брати до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За приписами частин першої та четвертої статті 72 КАС України не потребують доказування обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили. В свою чергу вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи викладене, подання уповноваженої особи заяви про вчинення злочину до правоохоронних органів та факт порушення кримінального провадження не може бути визнано судом належним доказом нікчемності Договору.

Виходячи зі змісту положень статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенко В.І. станом на день отримання рішення про ліквідацію банку ПАТ "Банк Камбіо" мав сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивачів, які є вкладниками ПАТ "Банк Камбіо" та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

Судом встановлено, що уповноваженою особою після отримання рішення про ліквідацію банку ПАТ "Банк Камбіо" було сформовано перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, в порушення вимог Закону №4452-VI до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було включено позивачів, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання такої бездіяльності протиправною.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Порядок) передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Приписами пунктів 2, 4 розділу IV Положення закріплено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Зважаючи, що судом встановлено протиправність оскаржуваного наказу, яким визнано Договір нікчемним, уповноважена особа має подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачів, стосовно яких необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачами до Фонду є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутні спірні правовідносини безпосередньо між позивачем та Фондом, тобто заявлені позивачем до Фонду вимоги є передчасними.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2015 року - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2015 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича, що полягає у не включенні даних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду за договорами строкових банківських вкладів №204дф/14 від 03.09.2014, №157дф/14 від 21.08.2014, №203дф/14 від 03.09.2014, №182дф/14 від 01.09.2014.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договорами строкових банківських вкладів №204дф/14 від 03.09.2014, №157дф/14 від 21.08.2014, №203дф/14 від 03.09.2014, №182дф/14 від 01.09.2014.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича судовий збір за подання адміністративного позову на користь: ОСОБА_2 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок), ОСОБА_3 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок), ОСОБА_4 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок), ОСОБА_5 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) та судовий збір за подання апеляційної скарги на користь: ОСОБА_2 73,33 грн. (сімдесят три гривні тридцять три копійки), ОСОБА_3 73,33 грн. (сімдесят три гривні тридцять три копійки), ОСОБА_4 73,33 грн. (сімдесят три гривні тридцять три копійки), ОСОБА_5 73,33 грн. (сімдесят три гривні тридцять три копійки).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 11.04.2017.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.