Справа № 237/1516/14-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ліпчанський С.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року справа №237/1516/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року у справі № 237/1516/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

02 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, в якій просила:

- визнати дії Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про відмову їй у включенні в пенсійний страховий стаж періоду роботи в Красногорівському МККП «Віта» з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року на підставі статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року неправомірними;

- зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі включити в її загальний стаж період роботи в Красногорівському МККП «Віта» з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року згідно ст.ст. 8, 24, 40, 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року і зробити перерахунок її пенсії за стажем роботи з урахуванням вищезгаданого періоду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є пенсіонером за віком. При нарахуванні пенсії ОСОБА_2 не було включено в страховий стаж період роботи в Красногорівському МККП «Віта» з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року. Листом відповідач повідомив, що вказаний період роботи не входить до страхового стажу, оскільки страхові внески підприємством не сплачені.

Вважає такі дії відповідача протиправними, посилаючись на те, що її вини у несплаті страхових внесків немає, а запис про її роботу на цьому підприємстві є у трудовій книжці.

Постановою Марїнського районного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року у справі № 237/1516/14-а позов задоволено, внаслідок чого визнано дії Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про відмову ОСОБА_2 у включенні в пенсійний страховий стаж періоду роботи в Красногорівському МККП «Віта» з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року на підставі статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року неправомірними.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі включити в загальний стаж ОСОБА_2 період роботи в Красногорівському МККП «Віта» з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року згідно ст.ст. 8, 24, 40, 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року і зробити перерахунок її пенсії за стажем роботи з урахуванням вищезгаданого періоду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що період роботи Позивача, за який підприємством не сплачено єдиний (страховий) внесок, не може входити до складу страхового стажу ОСОБА_2 У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону та з урахуванням ст.28, зменшується на 0,5% за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, їй виповнилось 60 років.

03 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі з письмовою заявою про включення в страховий стаж періоду роботи в Красногорівському МККП «Віта» з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року.

Листом № 18/1-01-01-01 від 06.03.2014 року повідомлено, що для включення в страховий стаж вказаних періодів роботи в Красногорівському МККП «Віта» не має законних підстав оскільки, згідно відомостей, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб і Реєстру страховиків Державного реєстру підприємств Красногорівським МККП «Віта» страхові внески в управління, за період з 01.05.2009 року по 31.12.2010 року та з 01.07.2011 року по 23.04.2013 року, не сплачені.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі - Закон № 058-IV) від 09 липня 2003 року страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески

Поняття "страхового стажу у солідарній системі" визначений ч.1 ст.24 цього ж Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Водночас, ст.1 Закону № 1058-IV страхові внески визначено як кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Окрім цього, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

В силу ст.15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, а саме до них відносяться підприємства - роботодавці.

Поряд з тим, механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ. Зокрема, згідно із ч.1 ст.16 Закону, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку, тощо. З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника - ст.20 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті. Однак, застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної сплати, означатиме порушення рівності їх прав на призначення пенсії при інших рівних умовах.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, які враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст.11 Закону № 1058-IV загальнообов'язковому державному пенсійному страхування підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема копією трудової книжки позивачки серії БТ-1 № 2653905 та довідкою Красногорівського МККП «Віта» № 1561 від 20.11.2013 року, що ОСОБА_2 період з 01.06.2007 року по 23.04.2013 року працювала в Красногорівському МККП «Віта».

Зазначені документи підтверджують право позивачки на зарахування до трудового стажу спірного періоду роботи для призначення пенсії за віком.

Трудова книжка позивачки заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, у ній містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу позивачки, не встановлено неправильності чи неточності записів про періоди роботи.

Отже, наявність заборгованості в Красногорівському МККП «Віта» перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного стажу роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року у справі № 237/1516/14-а - залишити без задоволення. Постанову Марїнського районного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року у справі № 237/1516/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_3