Справа № 804/15656/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 804/15656/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС від 05 червня 2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, № про зменшення суми бюджетного відшкодування із застосуванням штрафної (фінансової) санкції та присудження на користь ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» судового збору у розмірі 22 129,15 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про необґрунтованість висновків викладених у акті перевірки №1267/28-01-46-02-05393043 від 19.05.2015 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року. Податкові повідомлення-рішення від 05.06.2015 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 349 855 грн. та зменшення суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 750 281 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у розмірі 375 140,50 грн. прийнято без урахування фактичних обставин справи та в порушення норм податкового законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що інформація, наведена у акті перевірки стосовно наявності працівників, основних засобів та транспортної техніки підрядників та постачальників ПАТ «ДМКД» відома лише контролюючим органам, підрядні роботи, замовником яких був позивач виконані в повному обсязі, що підтверджено відповідними доказами. Перевіряючими не наведено законодавчі акти, які були порушені позивачем, що зобов'язувало б його володіти інформацією про свого ділового партнера. Крім того, без проведення зустрічних перевірок контрагентів позивача, їх первинної документації неможливо розглянути питання щодо формування податкового кредиту позивача з ПДВ.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року.

Перевірка проводилась у період з 23.04.2015 року по 18.05.2015 року, за результатами якої складено акт від 19.05.2015 року №1267/28-01-46-02-05393043 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198, статті 201 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на 952 873 грн., в тому числі по періодах: грудень 2014 року 301 098 грн., січень 2015 року 651 775 грн.; пункту 7 розділу ІІІ, підпункту 1 пункту 4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.12.2013 року за № 2094/24626, в частині відображення в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року та січень 2015 року суми нереального придбання товарів (робіт, послуг) та суми податкового кредиту при відсутності права на це згідно з податковою накладною оформленою з порушенням вимог статті 201 ПК України; пункту 201.6 статті 201 ПК України, внаслідок відображення податкової накладної оформленої на нереальну поставку та складену з порушенням вимог податкового законодавства в реєстрі отриманих податкових накладних, що призвело до порушення пункту 200.1 статті 200 розділу V ПК України:

- завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в грудні 2014 року на суму 301 098 грн.,

- завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в січні 2015 року на суму 651 775 грн.,

та до порушення:

- абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 розділу V ПК України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в лютому 2015 року на 750 281 грн.;

- абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 розділу V ПК України, внаслідок чого завищено суму, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 349 855 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.06.2015 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 349 855 грн., та № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 750 281 грн. із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у розмірі 375 140,50 грн.

Податкові повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, за результатом чого, рішенням за вих. №18777/10/28-10-10-4-33 від 28.07.2015 року податкові повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № та № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Повторна скарга, подана позивачем до Державної фіскальної служби України також залишена без задоволення.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що наявність у товариства документів, які відповідно до ПКУ необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема, виданих податкових накладних, не є підставою для формування податкового кредиту, оскільки платником не доведено реальності здійснення фінансової-господарської діяльності з контрагентами у перевіряємому періоді.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації

Отже з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондується і з нормами Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період між позивачем та ТОВ «ІБП «Оргхімпром», ТОВ МНП «Ремавтоматика», ТОВ «ПП «МРС-2», ТОВ «Укрспецконструкція», ПП «Пром-Партнер», ТОВ «Укр Алекс Сервіс», ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» було укладено низку договорів про виконання робіт/ надання послуг.

Між позивачем та ТОВ «Інженерно-виробниче багатопрофільне підприємство «Оргхімпром» було укладено договори підряду від 23.12.2013 року № 13-2356-02, №13-2357-02, №13-2355-02, від 11.06.2014 року № 14-1040-02, від 09.01.2015 року № 15-0053-02, № 15-0052-02, відповідно до яких ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) доручає, а ТОВ «ІБП «Оргхімпром» (підрядник) зобов'язується виконати капітальні та виробничі ремонтні роботи основних виробничих фондів.

На підтвердження реальності здійснення даних операцій позивачем надано: акти виконаних робіт за грудень 2014 року - січень 2015 року, податкові накладні за грудень 2014 року, виписки по особовому рахунку щодо сплати виконаних робіт.

Між позивачем та ТОВ МНП «Ремавтоматика» укладено договори підряду від 28.01.2015 року № 15-0232-02, № 15-0233-02, № 15-0234-02, згідно яких ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) доручає, а ТОВ МНП «Ремавтоматика» (підрядник) зобов'язується виконувати: поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, технічне обслуговування обладнання та основних виробничих фондів замовника, поліпшення (реконструкція з зупинкою основного агрегату, модернізація) основних виробничих фондів замовника.

На підтвердження реальності здійснення даних операцій надані: акти виконаних робіт за січень 2015 року, виписки по особовому рахунку щодо сплати виконаних робіт.

Між позивачем та ТОВ «ПП «Метеллургспецремонт -2» укладено договори підряду від 23.12.2013 року № 13-2385-02, № 13-2383-02, від 12.01.2015 року № 15-0062-02, № 15-0063-02, відповідно до яких ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) доручає, а ТОВ «ПП «Метеллургспецремонт-2» (підрядник) зобов'язується виконувати: поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, капітальний ремонт основних виробничих фондів замовника.

На підтвердження реальності здійснення даних операцій надано: акти виконаних робіт за грудень 2014 року - січень 2015 року, податкові накладні, виписки по особовому рахунку щодо сплати виконаних робіт.

Між позивачем та ТОВ «Укр Алекс Сервіс» укладено договір підряду від 14.01.2015 року № 15-0090-02, згідно якого ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) доручає, а ТОВ «Укр Алекс Сервіс» (підрядник) зобов'язується виконувати поточні ремонти основних виробничих фондів замовника.

На підтвердження реальності здійснення даних операцій надано: акти виконаних робіт за січень 2015 року, податкові накладні, виписки по особовому рахунку щодо сплати виконаних робіт.

Між позивачем та ПП «Пром-Партнер» укладено договори підряду від 12.01.2015 року № 15-0067-02, від 27.01.2015 року № 15-0215-02, від 06.11.2014 року №14-1859-02, від 05.12.2014 № 14-2027-02, згідно яких ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) доручає, а ПП «Пром-Партнер» (підрядник) зобов'язується виконувати: поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, капітальні ремонти основних виробничих фондів замовника, ліквідацію основних виробничих фондів замовника, поліпшення (реконструкція) основних виробничих фондів замовника.

На підтвердження реальності здійснення даних операцій надано: акти виконаних робіт за січень 2015 року, податкові накладні, виписки по особовому рахунку щодо сплати виконаних робіт.

Між позивачем та ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» укладено договори підряду від 24.12.2013 року № 13-2404-02, від 14.01.2015 року № 15-0091-02, від 01.10.2014 року № 14-1720-02, згідно яких ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) доручає, а ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» (підрядник) зобов'язується виконувати: поточні ремонти основних виробничих фондів замовника, поліпшення по обєкту «Будівлі приймальних бункерів сирої руди».

На підтвердження реальності здійснення даних операцій надано: акти виконаних робіт за грудень 2014 року - січень 2015 року, податкові накладні, виписки по особовому рахунку щодо сплати виконаних робіт.

Між позивачем та ТОВ «Укрспецконструкція» було укладено договір на постачання алюмінію вторинного виробництва.

На підтвердження реальності здійснення даних операцій надано: рахунки, приходні ордери, накладні, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості, податкові накладні, виписки по особовому рахунку.

З аналізу матеріалів справи вбачається неможливість ТОВ «Інженерно-виробниче багатопрофільне підприємство «Оргхімпром», ТОВ МНП «Ремавтоматика», ТОВ «ПП «Метеллургспецремонт-2», ТОВ «Укр Алекс Сервіс», ПП «Пром-Партнер», ТОВ «Укрспецмеханомонтаж» виконати обсяги робіт, зазначені в актах виконаних будівельних робіт, власними силами.

Відповідно до укладених між позивачем та підрядниками договорів, передбачено можливість залучення субпідрядників за умови надання письмової згоди Замовника, тобто з його відома, але жодної інформації щодо залучення субпідрядних організацій для виконання робіт на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» позивачем надано не було.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо нереальності виконання вказаного обсягу робіт ТОВ «Інженерно-виробниче багатопрофільне підприємство «Оргхімпром», ТОВ МНП «Ремавтоматика», ТОВ «ПП «Метеллургспецремонт-2», ТОВ «Укр Алекс Сервіс», ПП «Пром-Партнер», ТОВ «Укрспецмеханомонтаж», оскільки документально підтверджені обсяги робіт фактично є неможливими за відсутності трудових ресурси для їх виконання.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Укрспецконструкція», до складу податкового кредиту ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» включено податкові накладні за січень 2015 року 2 655 786,00 грн., в т.ч. ПДВ 442 631,00 грн.

За даними компютерної автоматизованої системи «Картка платника», АІС «Податковий блок» кількість працівників за даними звіту 1 ДФ ТОВ «Укрспецконструкція» складає 4 особи, основні фонди відсутні.

Відповідно до ТТН автомобільними перевезниками були ФОП ОСОБА_2, ПП «ОСОБА_8», ПП «ОСОБА_3», ПП ОСОБА_4, ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6, ПП ОСОБА_7, але доказів взаємовідносин з вказаними автоперевізниками в січні 2015 року позивачем надано не було.

Отже, позивачем не підтверджено реальність здійснення фінансової-господарської діяльності з ТОВ «Укрспецконструкція».

В актах приймання виконаних будівельних робіт, копії яких містяться в матеріалах справи допущено ряд недоліків, зокрема Акт № 05 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015р., генпідрядчик ЧП «Пром-Партнер», поточний ремонт шихтового відділення та підземної галереї, відсутня дата його складання. Також відповідно до даних цього акту роботи проводились з 08.01.2015р. по 28.01.2015р., разом з тим контракт про виконання відповідних робіт укладено 12.01.2015р., після початку робіт. Тобто з даного акту неможливо встановити час виконання та прийняття вказаних робіт.

Такі ж недоліки містять інші акти приймання виконаних будівельних робіт, зокрема акт № 07 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015р., капітальний ремонт галерея № 12, конструкція конвейера. АФ №2, генпідрядчик ЧП «Пром-Партнер», працювали з 19.01.2015р. по 30.01.2015р., проте контракт від 27.01.2015р., що є пізніше ніж зазначений початок виконання робіт.

Акт № 172 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р., роботи з капремонту кровлі будинку збірної ділянки ЦРМО, генпідрядник ТОВ ПП «МСР-2», також не містить дати його складання та прийняття вказаних робіт працівниками підприємства.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції.

З'ясувавши обставини справи, надане позивачем документальне підтвердження господарських операцій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду на неможливість виконання обсягу робіт власними силами підрядчиків, відсутність документального підтвердження залучення субпідрядних організацій для виконання робіт, та, враховуючи недоліки актів приймання виконаних будівельних та ремонтних робіт, фактичне виконання господарських зобов'язань сторін не підтверджено належним чином складеними первинними та податковими документами.

Доводи апелянта про те, що реальність господарських операцій позивача з контрагентами у даній справі підтверджується висновками суду в іншій справі, з посиланням на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 у справі №804/15036/15, не спростовує висновки суду у даній справі, оскільки фактичне виконання робіт підрядниками позивача за один період не можуть слугувати належним підтвердженням виконання робіт за інший період та за іншими договорами.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко