Справа № 810/4267/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4267/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маргоніка» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Маргоніка» (далі - Позивач, ТОВ «Маргоніка») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Київській області від 01.12.2016 року №742 «Про проведення фактичних перевірок» з витягу з переліку суб'єктів господарювання для проведення фактичних перевірок працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Київській області» (Додаток №1 до наказу ГУ ДФС у Київській області від 01.12.2016 року №742) в частині проведення фактичної перевірки ТОВ «Маргоніка».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у Відповідача були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки Позивача, а тому прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на помилковості висновків Київського окружного адміністративного суду щодо відсутності підстав для проведення перевірки та безпідставності недопуску Позивачем працівників ГУ ДФС у Київській області до її проведення.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що 01.12.2016 року в.о. начальника ГУ ДФС у Київській області видано наказ №742 (далі - наказ №742) (а.с. 30), яким відповідно до вимог ст. ст. 20, 75, 80 ПК України та з метою організації контролю за діяльністю суб'єктів господарювання сфери виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів приписано на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, управлінню контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів у грудні 2016 року організувати проведення фактичних перевірок суб'єктів господарювання, зокрема, ТОВ «Маргоніка» - , Бориспільський район, с. Проців, вул. Пасічна, 1А, терміном проведення з 12.12.2016 року - 10 діб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У зв'язку з чим працівниками Відповідача на підставі направлень на перевірку від 12.12.2016 року №2769 (а.с. 31) та від 12.12.2016 року №2770 (а.с. 32), виданих на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та наказу №742, вчинено дії щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Маргоніка». Водночас, директором ТОВ «Маргоніка» після отримання копії наказу №742 та направлень на перевірку відмовлено у проведення перевірки працівникам ГУ ДФС у Київській області у зв'язку з тим, що наказ №742 не виписаний належним чином згідно вимог ст. 81 ПК України. Зазначені обставини зафіксовані у направленнях на проведення перевірки (а.с. 31, 32), а також в акті відмови від допуску до перевірки від 19.12.2016 року №1323/10-36-40/38892176 (а.с. 33).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 75, 80, 81 Податкового кодексу України, прийшов до висновку, що Відповідач не набув права на проведення фактичної перевірки ТОВ «Маргоніка» у зв'язку з порушенням процедури, яка передує проведенню такої перевірки, а саме з підстав невідповідності оскаржуваного наказу вимогам ПК України, а тому останній підлягає скасуванню в частині, що стосується Позивача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписи пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, визначених пп. пп. 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Тобто, існування хоча б однієї з обставин, передбачених вказаними положеннями ПК України, наділяє контролюючий орган правом на проведення фактичної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, в оскаржуваному наказі та направленнях на проведення перевірки Відповідачем було вказано, що контрольних захід здійснюється на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Так, відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може бути проведена у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Водночас, як вірно наголосив суд першої інстанції та не спростував Апелянт, жодних доказів отримання такої інформації Відповідачем як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти позову, надано не було.

При цьому, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що в ньому взагалі не зазначено, яку саме інформацію отримало ГУ ДФС у Київській області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу №742 в частині проведення фактичної перевірки ТОВ «Маргоніка».

Згідно п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Приписи п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України закріплюють, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Наведене дає підстави для висновку, що за умови оформлення документів, які повинні бути надані перед початком перевірки, з порушенням вимог зазначеного пункту, у платника податку виникає право недопуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Відтак, посилання Апелянта на протиправність відмови ТОВ «Маргоніка» у допуску працівників ГУ ДФС у Київській області є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, зважаючи на те, що всупереч вимог пункту 80.2 ст. 80 ПК України оскаржуваний наказ не містив підстав для проведення фактичної перевірки, інформацію про суб'єкта перевірки та мети її проведення, колегія суддів приходить до висновку про те, що наказ №742 підлягає скасуванню в частині, що стосується ТОВ «Маргоніка» як такий, що оформлений без дотримання вимог чинного законодавства, на чому вірно наголосив суд першої інстанції. Крім того, відомостей щодо наявності інформації, яка могла б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, Відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що положення ПК України в редакції Закону України від 17.07.2015 року №655-VIII містять вимоги до наказу, у той час як в апеляційній скарзі ГУ ДФС у Київській області процитована редакція п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України до внесення змін вище згадуваним законом.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маргоніка» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.