Справа № 2-а-1489/10
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-1489/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.12.2010м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді: Новака Ю.Д.,

при секретарі: Томілович Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Чернігівській області, інспектора ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідського Олексія Олександровича про скасування постанови серії СВ № 146961 від 13 жовтня 2010 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Чернігівській області, інспектора ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідського Олексія Олександровича про скасування постанови серії СВ № 146961 від 13 жовтня 2010 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України.

В позовній заяві позивач просить скасувати постанову серії СВ № 146961 від 13 жовтня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою від 13.10.2010р. серія СВ № 146961 позивача притягнено до адміністративної відповідальності у - вигляді штрафу за начебто скоєне правопорушення під час керування автомобілем у м. Прилуки 13.10.2010р. Як записано в постанові його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи авто на регульованому перехресті вулиць Андріївська - Київська не зупинився перед світлофором щоб бачити його сигнал, а зупинився за ним, чим порушив п.п 16.3 ПДР. З даною постановою позивач не погоджується оскільки він їхав у м. Прилуки по вул. Андріївська і , з метою повороту вправо, на вул. Київську, включив правий поворот. Йому горіло зелене світло світлофора й тому він проїхав повз нього. При цьому від світлофора до лінії початку перехрестя було не менше 15 метрів і він рухався у незнайомому місті з швидкістю 10-15 км/год. Проїхавши світлофор, він побачив на іншому, який був з іншої, протилежної сторони перехрестя, що там загорілося жовте світло. Саме тому зупинився, не доїхавши до перехрестя так як в іншому випадку виїхав би на перехрестя на червоне світло. Зупинився за сім метрів до умовної лінії перехрестя. За цих обставин він не заважав іншим транспортним засобам бачити перехрестя та рухатися по ньому. Після того як на вказаному світлофорі загорілося зелене світло позивач продовжив рух, виїхав на перехрестя й повернув направо. Проїхавши біля 15 м. прямо його зупинив інспектор ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідський О.О., незважаючи на заперечення та пояснення, склав протокол й постанову. Наголошую на тому , що постанова та протокол не містять доказів порушення. В них відсутні свідки події, а також не було складено схеми місця.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Чернігівській області в судове засідання не зявивсь не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідач інспектор ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідський О.О. в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття - розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що постановою від 13.10.2010р. серія СВ № 146961 ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, за те, що він керуючи авто на регульованому перехресті вулиць Андріївська - Київська не зупинився перед світлофором щоб бачити його сигнал, а зупинився за ним, чим порушив п.п 16.3 ПДР.

ОСОБА_1 дійсно 13 жовтня 2010 року їхав у м. Прилуки по вул. Андріївська і, з метою повороту вправо, на вул. Київську, включив правий поворот. Йому горіло зелене світло світлофора й тому він проїхав повз нього. При цьому від світлофора до лінії початку перехрестя було не менше 15 метрів і він рухався у незнайомому місті з швидкістю 10-15 км/год. Проїхавши світлофор, він побачив на іншому, який був з іншої, протилежної сторони перехрестя, що там загорілося жовте світло. Саме тому зупинився, не доїхавши до перехрестя так як в іншому випадку виїхав би на перехрестя на червоне світло. Зупинився за сім метрів до умовної лінії перехрестя. За цих обставин він не заважав іншим транспортним засобам бачити перехрестя та рухатися по ньому. Після того як на вказаному світлофорі загорілося зелене світло позивач продовжив рух, виїхав на перехрестя й повернув направо. Після чого був зупинений інспектором ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідський О.О., який склав протокол й постанову.

Пленум Верховного Суду України Постановою №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності (п.24).

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06)

В силу положень ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАСУ, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії СВ № 146961 від 13 жовтня 2010 відносно останнього є незаконною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 6-14, 70, 71, 128, 138, 159-163, 167, 186, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 280, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Чернігівській області, інспектора ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідського Олексія Олександровича про скасування постанови серії СВ № 146961 від 13 жовтня 2010 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України - задовольнити.

Постанову серії СВ № 146961 від 13 жовтня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ДПС Прилуцького ВДАІ Чернігівської області Ведмідським О.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати у завязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3