Справа № 826/9057/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Київ К/800/42826/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

судді: Донця О.Є.,

Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання Ловецка Т.В.,

за участю: представника позивача Козлюка П.Г.,

представника відповідача Дзюбан Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Черкаської митниці Державної фіскальної служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року

у справі № 826/9057/15

за позовом Приватного підприємства «Будпостач»

до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Черкаської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень і карток, зобов'язання вчинити дії

встановив:

Приватне підприємство «Будпостач» звернулось до суду із позовом до Черкаської митниці Державної фіскальної служби (далі - Митниця), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило суд:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31 січня 2015 року № 902000003/2015/00017;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05 лютого 2015 року № 902000003/2015/00022;

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 31 січня 2015 року № 902000003/2015/300414/2;

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 05 лютого 2015 року № 902000003/2015/300493/2;

- зобов'язати Черкаську митницю Державної фіскальної служби вжити заходів щодо повернення ПП «Будпостач» надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 1564 471,89 грн. згідно з митними деклараціями від 31 січня 2015 року № 902030000/2015/300423 та від 05 лютого 2015 року № 902030000/2015/300502 у зв'язку із скасуванням рішень про коригування митної вартості товарів;

- зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві вжити заходів щодо повернення ПП «Будпостач» надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 856148,85 грн. (в тому числі мито - 132604,92 грн.; ПДВ - 723543,93 грн.) та 708323,04 (в тому числі мито - 112253,88 грн.; ПДВ - 596069,16 грн.).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про часткове задоволення позову. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31 січня 2015 року № 902000003/2015/00017 та від 05 лютого 2015 року № 902000003/2015/00022, визнати протиправними і скасовано рішення про коригування митної вартості товару від 31 січня 2015 року № 902000003/2015/300414/2 та від 05 лютого 2015 року № 902000003/2015/300493/2. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Митниця, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення цього суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована серед іншого тим, що позивач не виконав вимоги положень ст. 53 Митного кодексу (МК) України та не підтвердив заявлену до митного оформлення митну вартість товарів наданими документами, а тому оспорювані у справі рішення та картки відмови є правомірними та помилково скасовані судом апеляційної інстанції.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ПП «Будпостач» просило залишити таку без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. На спростування доводів касаційної скарги, позивач серед іншого зазначає, оскільки компанія перевізника зареєстрована в Китаї, то інвойс на перевезення виписаний в іноземній валюті на суму 27550,00 доларів США. Цю суму позивач не приховував і вказаний інвойс було надано Митниці. Станом на 30 січня 2015 року (дата доставки товарів в Україну та складання довідки про транспортні витрати) курс становив 15,954346 гривень за 1 долар США, тобто вартість перевезення склала 439541,96 грн., що і вказано в довідці про транспортні витрати. Водночас, Митниця здійснювала митне оформлення першої партії товару 31 січня 2015 року, коли курс долара був іншим, а тому невідповідність (розбіжність) у документах, які підтверджують суму транспортних витрат, відповідачем є надуманою та не відповідає дійсності.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала касаційну скаргу, просила суд задовольнити її з підстав, викладених в ній, представник позивача заперечив проти задоволення касаційної скарги, рішення суду апеляційної інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що 01 грудня 2014 року між ПП «Будпостач» та фірмою WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD (продавець) укладений контракт № 460, відповідно до умов якого продавець виготовляє та продає, а покупець купує з доставкою на територію України трактори, мотоблоки культиватори, плуги та сидіння до мотокультиваторів. Також згідно з п. 1 вказаного контракту ціни на товар відображаються в проформа-інвойсах або інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до комерційних інвойсів від 02 грудня 2014 року № 14RDAW01023-1та від 04 січня 2015 року № 14RDAW01023-2А позивач здійснив ввезення на митну територію України та митне оформлення товару у кількості 1409 одиниць на суму 873848,44 доларів США та 3303 одиниці на суму 680347,56 доларів США.

З метою митного оформлення товару, що надійшов відповідно до вказаного вище контракту позивачем подано митну декларацію № 902000003/2015/300414/2, якою заявлено до митного оформлення наступні товари:

№ 1 - «Трактори, що керуються водієм, який іде поряд, компл.: мотокультиватори дизельні (мотоблоки): HSD1G-81 (8к.с. (7,36 кВт)) -376 шт., HSD1G-81Е (8к.с. (7,36 кВт) з електричним стартом) - 264 шт., HSD1G-101 (10к.с. (7,36 кВт) з електричним стартом) - 160 шт., HSD1G-101Е(10к.с. (7,36кВт) ) з електричним стартом) 231 шт., HSD1G-121E(12k.c.(8,83kBt) з електричним стартом) - 148 шт. Поставляються в незібраному стані. Двигуни упаковані в окремі Виробник - WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD Торговельна марка - FORTE Країна походження т- CN».

№ 2 - «Культиватори з сидінням до мотоблоків моделей HSD1G- 101, HSD1G-101E, HSD1G-121E - 539 шт., культиватори без сидіння до мотоблоків моделей HSD1G-81 та HSD1G-81E - 640 шт., культиватори до тракторів моделей Т-121EL -НТ та T-151EL-HT -200шт, культиватори до тракторів моделі T-141EL-HT-30 шт. Поставляються в розібраному стані, комплектні. Виробник - WEIFANG IA MACHINERY CO., LTD Торговельна марка - FORTE Країна походження т- CN».

№ 3 - «Плуги до мотоблоків та тракторів моделей HSD1G-81, HSD1G- ISD1G-101, HSD1G-101E, HSD1G-121E -1409 шт. Поставляються в розібраному стані, комплектні. Виробник - WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., Торговельна марка - FORTE Країна походження - CN».

Разом з митною декларацією позивач подав пакет товаросупровідних та комерційних документів. Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав наступні документи: копія зовнішньоекономічного договору від 01 грудня 2014 року № 460; інвойс від 31 грудня 2014 року № 14RDAW01023-1; проформа інвойса від 02 грудня 2014 року № 14RDAW01023-1; копія платіжного доручення від 29 грудня 2014 року № 24; рахунок від 04 грудня 2014 року б/н вартості транспортно-експедиційних послуг; копію довідки вартості транспортних послуг від 30 січня 2015 року № В173/14; договір транспортно-експедиційного обслуговування від 10 жовтня 2013 року № 406; копію страхового сертифіката від 29 січня 2015 року № 00232; копію прайс-листа від 08 листопада 2014 року; специфікацію 1111 «Будпостач» від 30 січня 2015 року № 1 до інвойса від 31 грудня 2014 року № 14RDAW01023-1.

Під час здійснення митного контролю відповідач дійшов висновку про те, що використані позивачем відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, у зв'язку з чим позивачу запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, каталоги, прайси, специфікації виробника товару та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, запитувані документи декларантом не надані.

За результатами розгляду поданої митної декларації відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 902000003/2015/00017, а також рішення про коригування митної вартості від 31 січня 2015 року № 902000003/2015/300414/2. У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару зазначено, що використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, а саме: наявні розбіжності в документах наданих митниці, а також відсутні всі відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті; вартість зазначена в довідці про транспортні витрати не відповідає сумі вартостей транспортних витрат згідно з інвойсами на перевезення, в наданому платіжному дорученні від 29 грудня 2014 року № 24 відсутні відомості про інвойс/проформу інвойса, що не дає можливості ідентифікувати платіжне доручення з даною поставкою, у митниці відсутні відомості про технічні характеристики товару, які значно впливають на його вартість. Митницею також встановлено невідповідність заявленої декларантом митної вартості та вартості ідентичних товарів, які продавались на експорт в Україну за одним контрактом, на однакових комерційних умовах тощо.

З метою випуску у вільний обіг товарів 31 січня 2015 року позивач подав Митниці митну декларацію № 902030000/2015/300423, за якою випуск у вільний обіг товарів проведено зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та забезпеченням сплати різниці між цією сумою та сумою митних платежів, визначених митницею відповідно до вищевказаного рішення про коригування митної вартості товару.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товару від 31 січня 2015 року № 902000003/2015/30414/2, позивач 06 квітня 2015 року надав додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: копію митної декларації № 902030000/2015/300423; копію рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300414/2 від 31 січня 2015 року; копію контракту № 460 від 01 грудня 2014 року; копію декларації митної вартості; копію коносамента; копію CMR; копію інвойса; копію сертифіката походження; копію експертної декларації; копію довідки про транспортні витрати; копію страхового сертифікату № 00232; копію інвойса з візуванням банку про здійснення оплати та електронного банківського підтвердження про перерахування зазначеної в інвойсі суми; копію прайс-листа компанії WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD; копію експертного висновку ДП «Укрпромзовнішексперт» № 647 від 11 березня 2015 року.

Листом від 14 квітня 2015 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товару.

Також з метою митного оформлення товару, що надійшов відповідно до контракту від 01 грудня 2014 року № 460, позивач подав митну декларацію 902030000/2015/300493/2, якою заявив до митного оформлення наступні товари:

№ 1 - «Трактори, що керуються водієм, який іде поряд, компл.: мотокультиватори дизельні (мотоблоки): HSD1G-81 (8к.с. (7,36 кВт)) -324 шт., HSD1G-81Е (8к.с. (7,36 кВт) з електричним стартом) - 236 шт., HSD1G-101 (10к.с. (7,36 кВт) з електричним стартом) - 90 шт., HSD1G-101Е(10к.с. (7,36кВт)) з електричним стартом) - 219 шт., HSD1G-121E(12k.c.(8,83kBt) з електричним стартом) - 52 шт. Поставляються в незібраному стані. Двигуни упаковані в окремі Виробник - WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD Торговельна марка - FORTE Країна походження т- CN».

№ 2 - «Культиватори з сидінням до мотоблоків моделей HSD1G- 101 D1G-101E, HSD1G-121E - 361 шт., культиватори без сидіння до мотоблоків моделей HSD1G-81 та HSD1G-81E - 560 шт., культиватори до тракторів моделей Т-121EL -НТ та T-151EL-HT -150 шт., культиватори до тракторів моделі T-141EL-HT-30 шт. Поставляються в розібраному стані, комплектні. Виробник - WEIFANG IA MACHINERY CO., LTD Торговельна марка - FORTE Країна походження т- CN».

№ 3 - «Плуги до мотоблоків та тракторів моделей HSD1G-81, HSD1G-81Е, HSD1G- 101, HSD1G-101E, HSD1G-121E та до тракторів моделей T-121EL-HT, T-151EL-HT та T-124EL-HT - 1101 шт. Поставляються в розібраному стані, комплектні. Виробник - WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., Торговельна марка - FORTE Країна походження - CN».

Разом з митною декларацією позивач подав пакет товаросупровідних та комерційних документів. Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору.

Під час здійснення митного контролю відповідач дійшов висновку, що використані позивачем відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально у зв'язку з чим позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракти); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

За результатами розгляду поданої митної декларації відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 902000003/2015/00022, а також рішення про коригування митної вартості від 05 лютого 2015 року № 90200000/2015/300493/2. У графі 33 вказаного рішення зазначено, що до митного оформлення не надано документів які б містили інформацію щодо вартості послуг пакування та вартості тари, упаковки. Також відсутня інформація, за чий рахунок здійснювалось надання послуг щодо пакування, включення або не включення вартість пакування, тари, упаковки до вартості товару. Відповідно до коносаменту перевізником вантажу є MRF INTERNATIONAL FORWARDING CO. LTD, однак до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати, видану ПП «Будпостач»; до митного оформлення надано платіжне доручення від 29 грудня 2014 року № 24 на попередню оплату товару згідно з контрактом від 01 грудня 2014 року № 460. Сума переказу складає 1554196,00 доларів США. Також надано комерційні інвойси від 02 грудня 2014 року - RDAW01023-1 (загальна вартість - 873848,44 доларів США) та -№ 14RDAWO1023-2 (загальна вартість - 680347,56 доларів США ), загальна сума за вказаними інвойсами складає 1554196,00 доларів США та співпадає з сумою переказу 1554196,00 доларів США, зазначеною у платіжному дорученні. Однак, вартості товарів згідно з комерційними інвойсами від 02 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 та № 14RDAW01023-2 відрізняються від вартості товару, зазначеного в комерційному інвойсі від 04 січня 2015 року № 14RDAW01023-2A. До митного оформлення декларантом надано комерційний інвойс від 04 січня 2015 року № 14RDAW01023-2A на загальну суму 680347,56 доларів США та зазначено, що продавцем надано знижку за попередню оплату в розмірі 60545,44 доларів США. Однак надане до митного оформлення, зазначене вище платіжне доручення, не можливо ідентифікувати з даною поставкою.

З метою випуску у вільний обіг товарів 05 лютого 2015 року позивач подав Черкаській митниці ДФС митну декларацію № 00/2015/300502, за якою випуск у вільний обіг товарів проведено зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та забезпеченням сплати різниці між цією сумою та сумою митних платежів, визначених митницею відповідно до вищевказаного рішення про коригування митної вартості товару.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товару від 05 лютого 2015 року № 902000003/2015/300493/2 позивач додатково надав документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: копію митної декларації № 902030000/2015/300502; копію рішення про коригування митної вартості товару № 902000003/2015/300493 від 05 лютого 2015 року; копію контракту № 460 від 01 грудня 2014 року; копію ДМВ; копію коносамента; копію CMR; копію інвойсу; копію сертифіката походження; копію експертної декларації; копія довідки про транспортні витрати та інвойс транспортного агента; копію страхових сертифікатів № 00245 та № 00246; копію інвойсу з візуванням банку про здійснення оплати та електронного банківського підтвердження про перерахування зазначеної в інвойсі суми; копію прайс-листа компанії WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD; копію експертного висновку ДП «Укрпромзовнішексперт» № 647 від 11 березня 2015 року.

Листом від 14 квітня 2015 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товару від 05 лютого 2015 року № 902000003/2015/300493/2.

Також судом апеляційної інстанції установлено, що вартість упаковки, тари, пакування включені до ціни товару, в тому числі згідно з п. 1 контракту від 01 грудня 2014 року № 460 поставка товарів здійснюється на умовах FOB, будь-який китайський порт згідно з правилами INCOTERRMS, 2000. Також в інвойсі від 31 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 зазначено умову поставки товарів FOB QINGDAO China. При цьому, відповідно до пояснень позивача, враховуючи асортимент та кількість товарів, продавець не міг без пакування, тари, упаковки виконати свої обов'язки щодо доставки товарів у порт, завантажити їх на борт судна, чи їх здійснити митне оформлення. А оскільки всі витрати до переміщення товарів через борт судна покладаються на продавця на умовах FOB, то і витрати на пакування, вартість тари, упаковки включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. На підтвердження своїх доводів, позивачем надано суду додаткову угоду від 25 грудня 2014 року № 1 до контракту від 01 грудня 2014 року №460 про те, що вартість тари, маркування і упаковки включені у вартість товару.

Щодо ідентифікації переказу позивачем коштів у загальній сумі 1554196,00 доларів США згідно з платіжним дорученням від 29 грудня 2014 року № 24 із спірною поставкою товарів, то суд апеляційної інстанції встановив таке. Позивач надав митному органу комерційний інвойс від 02 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 з відмітками банку «Укрексімбанк», які свідчать про те, що продавцю товару компанії WEIFANG RUNDA MACHINERY CO ., LTD позивачем сплачено грошові кошти в сумі 873 848,44 доларів США та комерційний інвойс від 02 грудня 2014 року №14RDAW01023-2 з відмітками банку «Укрексімбанк», які свідчать про те, що продавцю товару компанії WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD позивачем сплачено грошові кошти в сумі 680 347,56 доларів США.

Крім того, щодо невідповідності, на думку відповідача, вартості транспортних витрат, суд апеляційної інстанції встановив надання позивачем довідок про транспортні витрати, в яких зазначено вартість перевезення вантажу у контейнерах з Китаю до порту Одеса. Проте, митний орган у своїх рішеннях не навів жодного факту, що вказана позивачем сума транспортних витрат є заниженою, неправдивою чи такою, що не відповідає дійсності.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи містили розбіжності, а в процесі проведеної консультації виявлені розбіжності декларантом не спростовані та позивачем не надано витребувані додаткові документи, а тому відповідач правомірно прийняв оскаржувані рішення та картки відмови. Водночас, приймаючи таке рішення, суд першої інстанції жодним чином не спростував доводи позивача, а лише погодився з Митницею щодо наявності у наданих декларантом документах розбіжностей. При цьому, суд першої інстанції не зазначив у чому полягає невідповідність вартості транспортних витрат, зазначеної у довідці про транспортні витрати, вартості транспортних витрат згідно з інвойсами на перевезення. Не вказав, чому вартість товарів згідно з комерційними інвойсами від 02 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 та № 14RDAW01023-2 (по двох окремих партіях товару) повинна співпадати з вартістю товару, зазначеною в комерційному інвойсі від 04 січня 2015 року № 14RDAW01023-2A, яка стосується лише другої партії товару.

Як вбачається з пояснень позивача, комерційний інвойс від 02 грудня 2014 року 14RDAW01023-2 підписано двома сторонами договору і саме на його підставі виписано інвойс від 04 січня 2015 року № 14RDAW01023-2A, підписаний лише продавцем. Вартість товару у цих документах однакова - 680347,56 доларів США. При цьому, комерційний інвойс від 02 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 стосується іншої (першої) партії товару, яка розмитнювалась 31 січня 2015 року. На його підставі продавець виписав інвойс від 31 грудня 2014 року №14RDAW01023-1. Вартість товару у цих документах однакова - 873848,44 доларів США.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення в частині задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач надав відповідачу повний пакет документів для визначення митної вартості товару за ціною договору та проведення розмитнення, а тому твердження відповідача, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості містяться розбіжності, є неправомірним та необґрунтованим.

Водночас позивач згідно з п. 8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів подав до митного органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, в тому числі: митну декларацію країни відправлення; комерційний інвойс від 02 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 з відмітками банку «Укрексімбанк» про оплату; висновок Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 11 березня 2015 року № 697. Проте, митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не врахував їх при визначенні митної вартості товару, шляхом усунення виявлених розбіжностей.

Зокрема, відповідно до висновку Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 11 березня 2015 року № 697 згідно з проведеним аналізом цін комерційних пропозицій, в тому числі і отриманої на запит від компанії WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD, рівень цін, зазначений від 31 грудня 2014 року №14RDAW01023-1 та в інвойсі від 04 січня 2015 року №14RDAW01023-2A, з врахуванням умов поставки, відповідає кон'юнктурі ринку.

Крім того, в матеріалах справи містяться експортна декларація Китаю, яка підтверджує оплату позивачем продавцю вартості товару компанії WEIFANG RUNDA MACHINERY CO.,LTD; довідки про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг щодо вартості послуг перевезення та страхові сертифікати. Також, з метою підтвердження оплати вартості ціни отриманого товару, позивачем надано суду апеляційної інстанції відповідь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 05 червня 2015 року № 153-02/2162. Згідно з вказаним листом позивач 30 грудня 2015 року перерахував 1554196,00 доларів США за контрактом від 01 грудня 2014 року № 460 на рахунок нерезидента WEIFANG RUNDA MACHINERY CO., LTD.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо неправомірності оспорюваних у справі рішень та карток відмови та доведення ПП «Будпостач» обгрунтованості заявленої до розмитнення митної вартості спірного товару за ціною договору.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як установлено судами попередніх інстанцій, вказані у наведеній нормі обов'язкові документи позивач надав митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Виявивши окремі розбіжності у наданих документах, а також те, що вказані документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема щодо вартості послуг пакування та вартості тари, упаковки, про технічні характеристики товару, Митниця витребувала додаткові документи.

Водночас, відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Крім того, у ч. 6 ст. 54 МК України установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Тобто, з метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 3 ст. 53 МК України.

Відповідно до п.п. б, в п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості) понесені покупцем, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.

Як установлено судом апеляційної інстанції, доставка товарів здійснювалась на умовах FOB правил INCOTERRMS, 2000 (франко борт, буквально - безоплатно на борт судна), які передбачають, що продавець оплачує доставку товару у порт, а також оплачує завантаження товару на вказане покупцем судно. Всі витрати по доставці до порту, завантаження на судно, митне оформлення на експорт та ризик випадкового пошкодження товарів до моменту переміщення через борт судна покладаються на продавця. Покупець оплачує перевезення товарів судном, страховку, розвантаження з судна.

Таким чином, суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції щодо безпідставності вимог Митниці надати додаткові документи стосовно витрат на послуги пакування, тару, упаковку, оскільки такі витрати включено до ціни товару і їх здійснено продавцем, який не міг завантажити цей товар на судно без відповідної упаковки і тари.

Також суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відсутність всіх відомостей про технічні характеристики товарів не може бути підставою для сумніву щодо визначення вартості товару за ціною договору, а надання таких документів взагалі не передбачено положеннями ст. 53 МК України для визначення вартості товару за основним методом.

Щодо твердження Митниці, з якою погодився суд першої інстанції, про невідповідність вартості транспортних витрат, зазначеної у довідці про транспортні витрати, вартості транспортних витрат згідно з інвойсами на перевезення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що Митниця, як суб'єкт владних повноважень, жодним чином не обґрунтовує та не підтверджує зазначену невідповідність у вартості транспортних витрат, не містять таких посилань ні рішення про коригування митної вартості товару, ні касаційна скарга.

Водночас, зважаючи на те, що декларантом до митного оформлення надано інвойси на перевезення товару, обґрунтовано зазначену у довідці вартості транспортних витрат суму транспортних витрат з урахуванням курсу валют на час доставлення товару, а митний орган у своїх рішеннях не навів жодного факту, що сума транспортних витрат є заниженою, неправдивою чи такою, що не відповідає дійсності, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності у нього обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення декларантом вказаної складової митної вартості товару та наявності відповідної розбіжності.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання митниці на неможливість визначення вартості товару за ціною договору, оскільки в наданому платіжному дорученні від 29 грудня 2014 року № 24 відсутні відомості про інвойс/проформу інвойса, що не дає можливості ідентифікувати платіжне доручення із спірною поставкою, з огляду на таке.

Положеннями ч.ч. 1 і 4 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Ч. 3 ст. 86 КАС України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані до митного органу документи та наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції встановив, що загальна сума за інвойсами від 02 грудня 2014 року № RDAW01023-1 (загальна вартість - 873848,44 доларів США) та № 14RDAWO1023-2 (загальна вартість - 680347,56 доларів США ) складає 1554196,00 доларів США та співпадає з сумою переказу 1554196,00 доларів США, зазначеною у платіжному дорученні на попередню оплату товару від 29 грудня 2014 року № 24 згідно з контрактом від 01 грудня 2014 року № 460. Вказані інвойси також виписані у межах цього контракту і на їх підставі здійснювалась поставка товару, вони завірені відповідним чином банківською установою. Таким чином, суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції щодо доведення позивачем ідентифікації платіжного доручення від 29 грудня 2014 року № 24 із спірними поставками товарів.

Також суд дійшов висновку щодо необґрунтованості посилання відповідача на те, що вартості товарів згідно комерційних інвойсів від 02 грудня 2014 року № 14RDAW01023-1 та № 14RDAW01023-2 відрізняються від вартості товару, зазначеної в комерційному інвойсі від 04 січня 2015 року № 14RDAW01023-2A та наявності у зв'язку з цим перешкод для визначення митної вартості товару за першим методом (за ціною договору).

Зважаючи на викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини у цій справі в їх сукупності, суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо доведення позивачем правомірності визначення митної вартості товару за першим методом (ціною договору) та відсутності у Митниці обґрунтованих підстав для коригування митної вартості товару, ввезеного декларантом. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та скасування оспорюваних у справі рішень і карток відмови.

Водночас, суд не переглядає рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у позові, оскільки зі змісту касаційної скарги не вбачається його оскарження відповідачем у цій частині.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: