Справа № 815/3819/16
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3819/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нєхожиній О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 та представників 3-ї особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 СНД» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Інвест» до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, 3-ї особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 СНД» про визнання протиправною відмову, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2016 року ТОВ «ОСОБА_6 Інвест» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ Держгеокадастру в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області;

- зобовязати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при зверненні підприємства до ГУ Держгеокадастру у Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою, відповідачем було безпідставно відмовлено у наданні такого дозволу.

Постановою Одеського окружного адміністративно суду від 30 серпня 2016 року адміністративний позов ТОВ «ОСОБА_6 Інвест» задоволено. Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови ТОВ «ОСОБА_6 Інвест» у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. Зобовязано ГУ Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ТОВ «ОСОБА_6 Інвест» на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ГУ Держгеокадастру у Одеській області 07.09.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Проте, вказану вище апеляційну скаргу відповідача ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2016р. спочатку було залишено без руху, а потім ухвалою від 12.10.2016р. повернуто апелянту.

Також, не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ТОВ «ОСОБА_5 СНД» (яке також є претендентом на спірну земельну ділянку) 31.01.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ТОВ «ОСОБА_6 Інвест» 26.05.2016р. звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із заявою-клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно - транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області.

У своєму клопотанні позивач зазначив орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, а також додав графічний матеріал із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

08.06.2016р. ГУ Держгеокадастру в Одеській області своїм листом №19-15-06-10150/2-16 відмовило ТОВу «ОСОБА_6 інвест» в наданні такого дозволу.

Не погоджуюсь з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відповідно, з неправомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.ст.1,78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

Згідно із приписами ст.ст.3,4 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, Законами України «Про землеустрій» і «Про оренду землі», а також прийнятими відповідно до них іншими нормативно-правовими актами.

Як слідує з положень п.є1 ч.1 ст.151 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

А згідно із ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Як вбачається зі змісту приписів ч.2 ст.123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки; у клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення; до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки); ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

А у відповідності до ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні; підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, як встановлено з матеріалів справи судом апеляційної інстанції та вже зазначалося вище, 26.05.2016р. підприємство позивача звернулося до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із заявою, в якій просило надати дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду строком на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно - транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області.

При цьому, слід вказати, що позивач, діючи у відповідності до вимог вказаних вище норм ЗК України, до своєї заяви додав усі необхідні документи та графічний матеріал.

Однак, як встановлено матеріалами справи, відповідач своїм листом від 08.06.2016р. №19-15-06-10150/2-16 відмовив ТОВу «ОСОБА_6 інвест» у задоволенні вищевказаної заяви та наданні такого дозволу.

Далі, як видно з матеріалів справи, після отримання цієї відмови ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 08.06.2016р., ТОВ «ОСОБА_6 інвест» звернулося до Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області та до Відділу містобудування та архітектури Комінтернівської РДА Одеської області із запитами про надання публічної інформації щодо спірної земельної ділянки, яка пропонується до відведення.

На вказані запити Відділ містобудування та архітектури Комінтернівської РДА Одеської області надав відповідь від 14.06.2016р. №665/01-08/562 та надіслав на адресу позивача належним чином засвідчену копію викопіювання з схеми районного планування Комінтернівського району (та експлікацію до неї) із зображенням частини території Новобілярської селищної ради де знаходиться спірна земельна ділянка, зазначена у викопіюванні доданому до запиту, а також зазначив, що вказана містобудівна документація затверджена рішенням сесії Комінтернівської районної ради від 11.10.2013р. №491-VI.

Уважно дослідивши наявні в матеріалах справи викопіювання з проектного плану внесення змін до схеми планування території Комінтернівського району Одеської області, судова колегія, як і суд1-ї інстанції встановила, що спірна земельна ділянка, яка пропонується до відведення, фактично розташована на території розширення портопромислової зони.

Як слідує з вимог п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

А згідно із ч.5 ст.14 цього ж Закону, склад, зміст, порядок розроблення містобудівної документації на регіональному рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Як вбачається зі змісту положень «Порядку розроблення містобудівної документації» (затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011р. №290) та ДБН Б.1.1-13:2012 «Склад та зміст містобудівної документації на державному та регіональному рівнях», схема планування території району фактично і є містобудівною документацією.

При цьому, слід зазначити, що судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, не погоджується з позицією відповідача щодо відсутності в пакеті документів містобудівної документації, якою передбачене місце розташування земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, оскільки ст.123 ЗК України не передбачає такого обовязку та чітко визначає перелік документів, які необхідно подати, та, в свою чергу, забороняє вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Управління ж Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області, в свою чергу, надіслала на вказаний вище запит позивача лист від 15.06.2016р. №31-1503-0.13-5525/2-16, в якому зазначила про віднесення розглядаємої земельної ділянки (або її частини) до земель лісогосподарського призначення, а також надало копії матеріалів, на підставі яких був зроблений такий висновок.

Проте, уважно дослідивши вказану вище відповідь Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області від 15.06.2016 року та додані до неї документи, суд встановив, що даний висновок був зроблений згідно планшету лісовпорядкування 2003 року.

Окрім того, в ході розгляду даної справи судами обох інстанцій встановлено, що питання віднесення спірної земельної ділянки до тієї чи іншої категорії вже був предметом судового розгляду.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.06.2015р. (справа №815/3198/15), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2015р., було задоволено адміністративний позов ТОВ «М.В. КАРГО» до Комінтернівської РДА та відповідно, визнав протиправним і скасував розпорядження голови Комінтернівської РДА від 30.09.2005р. №1114 «Про скасування розпорядження голови РДА №3 «Про затвердження акту по визначенню обсягів збитків, заподіяних при вилученні земель із Одеського державного лісогосподарського об'єднання «Одесаліс» від 06.01.2005р.».

А постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. (справа №815/5663/15), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2016р., задоволено адміністративний позов ТОВ «М.В. Карго» до Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області, 3-ї особи МП ТОВ «ТРАНСОІЛ», ДП «Одеське лісове господарство», та визнано протиправними дії Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області щодо обліку земельної ділянки площею 88,2 га, розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, яка передана в землі запасу на підставі розпорядження Комінтернівської РДА Одеської області від 06.01.2005р. №3 «Про затвердження акту по визначенню обсягів збитків, заподіяних при вилученні земельних ділянок із земель Одеського ДЛО «Одесаліс», як земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні ДП «Одеське лісове господарство» (Красносільське лісництво), зобовязав Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області внести відповідні зміни у статистичній звітності з кількісного обліку земель форми №6-зем, повязані із вилученням земельної ділянки із земель ОДЛО «Одесаліс» на підставі розпорядження Комінтернівської РДА від 06.01.2005р. №3 «Про затвердження акту по визначенню обсягів збитків, заподіяних при вилученні земельних ділянок із земель Одеського ДЛО «Одесаліс» відповідно до висновку земельно-технічної судової експертизи №5925/24 від 02.12.2015р.»

Відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи зміст вказаних вище судових рішень, що набрали законної сили, та висновки судової земельно-технічної експертизи №5925/24 від 02.12.2015р., призначеної судом по справі №815/5663/15, судова колегія вважає, що окружний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна земельна ділянка, яка зазначена ТОВ «ОСОБА_6 інвест» в заяві-клопотанні про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду і розташована на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, фактично є складовою частиною земельної ділянки загальною площею 88,2 га, вилученої із земель лісогосподарського призначення на підставі розпорядження голови Комінтернівської РДА від 06.01.2005р. №3 «Про затвердження акту по визначенню обсягів збитків, заподіяних при вилученні земель із Одеського державного лісогосподарського обєднання «Одесаліс»», а отже не відноситься до земель лісогосподарського призначення.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що земельна ділянка, яка зазначена ТОВ «ОСОБА_6 інвест» в клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою, відноситься до категорії земель, яка повністю відповідає намірам позивача у її використанні, а саме - для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту.

З урахуванням викладеного, судова колегія, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача, повязаних із відмовою підприємству позивача у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3,98 га в оренду для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, в звязку із чим, заявлені позовні вимоги дійсно підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Тобто спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Слід звернути увагу на те, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується як ВАС України, зокрема в своїх ухвалах від 19.05.2016р. (по справі №К/800/32729/15) і від 30.06.2016р. (по справі №К/800/47823/15), так і Верховний суд України, зокрема, в своїй постанові від 16.09.2015р. (по справі №21-1465а15).

Крім того, судова колегія, при ухваленні остаточного рішення по даній справі також вважає за необхідне одночасно прийняти до уваги рішення Бізнес-омбудсмена №DCS-2017/2/28-4104 від 28.02.2017р. «Про задоволення скарги ТОВ «ОСОБА_6 інвест»», лист Новобілярського селищного голови №СР-0-18-252 від 29.03.2017р., а також ще й той факт, що оскаржувана постанова Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. ще в жовтні 2016 року фактично вже була повністю виконана відповідачем, про що свідчить надані представником відповідача накази №15-8875/13-16-СГ від 21.10.2016р. «Про надання ТОВу «ОСОБА_6 інвест» дозволу на розроблення документації з землеустрою» та №15-9086/13-16-СГ від 01.11.2016р. «Про внесення змін до наказу №15-8875/13-16-СГ від 21.10.2016р. в частині зменшення орієнтовного розміру спірної з/ділянки з 3,98 га на 1,85 га».

До того ж, необхідно наголосити й на тому, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за своїми юридичними наслідками наділяє підприємство лише позивача правами щодо вчинення дій по замовленню та розробленню відповідної технічної документації із землеустрою, а також правами на звернення до профільних органів державної влади та місцевого самоврядування з метою проходження процедури подальшого погодження розробленого проекту.

І тільки подальшому, відповідно до ч.4 ст.123 ЗК України, розроблений проект землеустрою може бути погоджений або непогоджений в порядку, встановленому ст.186 ЗК України.

Також, слід звернути увагу і на те, що зазначеним рішенням відповідача - наказом №15-8875/13-16-СГ від 21.10.2016р., прийнятим на виконання оскаржуваної постанови суду 1-ї інстанції, ніяким чином не змінюється і цільове призначення спірної земельної ділянки, яке, в свою чергу, згідно із статтею 20 ЗК України, визначається виключно на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради АР Крим, Ради міністрів АРК та органів місцевого самоврядування.

Одночасно необхідно вказати й про таке, що надання товариству дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - є одним з проміжних етапів розгляду центральним органом виконавчої влади (або органом місцевого самоврядування) заяви юридичної особи про надання в оренду земельної ділянки із земель державної або комунальної власності та, в свою чергу, ще не означає в подальшому безумовного позитивного рішення про затвердження цього проекту землеустрою чи надання цієї земельної ділянки в оренду.

Суд 2-ї інстанції ще раз наголошує на тому, що факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не може призвести до порушення прав держави чи іншої юридичної особи (зацікавленої в цій же з/ділянці), адже є обов'язковою складовою визначеної Земельним кодексом України процедури відчуження державою земельної ділянки чи передачі її у користування юридичним особам (громадянам).

При цьому, слід зауважити, що аналогічна позиція з цього питання була висловлена і ОСОБА_7 Судом України, зокрема, в постанові від 10.12.2013р.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повне задоволення позовних вимог.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_5 СНД» - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_8