Справа № 805/1397/17-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 р. Справа № 805/1397/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності Інжинірингова компанія Герц до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2017 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальності Інжинірингова компанія Герц (далі ТОВ «ІК «Герц») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ВПВР) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 17.03.2017року з інформаційної довідки №82680901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про наявність запису про обтяження всього нерухомого майна ТОВ «ІК «Герц» за №17547006 від 22.11.2016року винесений державним реєстратором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 Зазначає, що 16.03.2016року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 розглянута заява про примусове виконання наказу №905/2105/15, виданого 09.11.2015 Господарським судом Донецької області, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК «Герц" (83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, 15А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульсар" (83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, 15а, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" (65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ЄДРПОУ 20953грн. заборгованості за кредитом, 790652,31грн. заборгованості за простроченими відсотками, 53028,89грн. відсотків за користування кредитними коштами, 48 126,55грн. судового збору, а всього 4300807,75грн. Також зазначив, що 16.03.2016року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №50504003. Вказав на те, що звязку із проведенням АТО на території Донецької області та міста Донецька зокрема постанову про відкриття виконавчого провадження №50504003 від 16.03.2016року Товариством з обмеженою відповідальністю «ІК «Герц» отримано лише 30.10.2016року. Також зазначає, що між ТОВ «ІК «Герц» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» врегульовано проблемна заборгованість в позасудовому порядку та виходу з процедури виконавчого провадження в 7-ми денний термін, визначений державним виконавцем на добровільне виконання рішення. 07.11.2016 року Публічним акціонерним товариство Акціонерний банк «Південний» до ВПВР подана заява № 14-60478 про повернення виконавчого документа без виконання. Також позивач вважає за необхідне зазначити, що відповідачем 18.11.2016 року винесена постанова про повернення виконавчого документа без виконання. Посилаючись на вказані обставини з урахування уточнень до позовної заяви позивач просить суд:

- визнати незаконними і протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення 18.11.2016року постанови про стягнення виконавчого збору №50504003, виділення її в окреме виконавче провадження №52934728 від 18.11.2016року та винесення на підставі неї в межах зазначеного провадження постанови про відкриття виконавчого провадження №52934728 від 18.11.2016року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52934728 від 18.11.2016року, а також постанови про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року.

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору №50504003 від 18.11.2016року та винесені Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі неї:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №52934728 від 18.11.2016року.

- постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52934798 від 18.11.2016року.

- постанову про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року.

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звільнити з під арешту все майно (рухоме нерухоме), що належить ТОВ Інжинірингова компанія Герц (), арешт на яке було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52934728 від 18.11.2016року, а також звільнити з під арешту кошти на рахунках в банківських установах України, що належать ТОВ Інжинірингова компанія Герц (), арешт на які було накладено постановою про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року.

Представник позивача через відділ діловодства та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі його представник в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Через відділ діловодства та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без участі його представника та просив суд прийняти рішення на розсуд суду.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, ТОВ «ІК «Герц» зареєстровано в якості юридичної особи (, місцезнаходження: 83003, Донецька область, м.Словянськ, м.Святогірськ, вул. Шевченка, буд. 125а).

17.03.2017року ТОВ «ІК «Герц» стало відомо про наявність обтяжень всього нерухомого майна в межах суми заборгованості 430080,78грн.

16.03.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 розглянута заява про примусове виконання наказу № 905/2105/15, виданого 09.11.2015 Господарським судом Донецької області, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ "ГЕРЦ" (83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, 15А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬСАР" (83003, м. Донецьк, пр. Ілліча, 15а, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" (65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ) 3 409 000 грн. заборгованості за кредитом, 790 652,31 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 53 028,89 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 48 126,55 грн. судового збору, а всього 4 300 807, 75 грн.

16.03.2016року на підставі наказу від 09.11.2015року Господарського суду Донецької області №905/2105/15 головним державним виконавцем Шмаковим Р.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

18.11.2016року постановою № 50504003 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 430080,78грн.

07.11.2016року ПАТ АБ «Південний» звернувся із заявою №14-60478 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу без виконання.

18.11.2016 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 постановою про скасування процесуального документу №50504003 у звязку з проведенням АТО не надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та вирішено скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 24.03.2016 року №50504003.

18.11.2016року головним держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову №50504003 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі заяви стягувача від 07.11.2016року №14-60478 повернуто стягувачеві та вирішено припинити чинність арешту всього майна боржника ТОВ «ІК «Герц» накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2016року ВП №50504003 та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, а саме припинити арешт коштів ТОВ «ІК «Герц» накладений постановою про арешт коштів боржника від 01.04.2016року №50504003.

30.12.2016року головним держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову №52934728 про арешт коштів, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ «Перший Український міжнародний банк», філія «Донецьке регіональне управління» ПАТ ТКБ «Приватбанк», ПАТ АК «Південний» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «ІК «Герц».

13.02.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 прийнято постанову №52934728 про повернення виконавчого документа стягувачу в звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Позивач не погоджуючись із вищезазначеними постанрвами відповідача звернувся до суду із цим позовом для захисту свого порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у разі невиконання їх у добровільному порядку визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків від суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Однак, як встановлено судом, фактичного стягнення суми в рамках ВП № 50504003 не було, а повернення будь-якої суми стягувачу або продаж чи передача на користь стягувача майна за виконавчим документом та Рішенням суду не передбачалися.

Як підтверджено матеріалами справи, в звязку із тим, що рішення суду не було фактично виконано, стягнення коштів та повернення чи передачі майна стягувачу не було через скасування постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.11.2016року всіх заходів примусового характеру, а також через відсутність з боку державного виконавця примусового виконання рішення суду суд вважає за можливе скасувати постанову про стягнення виконавчого збору №50504003 від 18.11.2016року.

Положеннями частини 3 статті 27 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Разом з тим, зважаючи на те, що рішення державного виконавця було виконано в 7 денний термін (з моменту, як боржник дізнався про існування виконавчого провадження № 50504003) та виконавче провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, а постанова про стягнення виконавчого збору в рамках ВП № 50504003 від 24.03.2016року була скасована відповідною постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 18.11.2016року та в постанові зазначено, що у звязку із проведенням АТО постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем боржнику не направлялася суд вважає дії державного виконавця щодо повторного винесення постанови про стягнення виконавчого збору незаконними.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що закриття виконавчого провадження №50504003 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, через врегулювання ситуації боржником зі стягувачем фактично в семиденний строк з моменту ознайомлення із постановою про відкриття виконавчого провадження та повідомлення про це державного виконавця, а також скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 24.03.2016року позбавило відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області права на стягнення виконавчого збору. Постанова ж про стягнення виконавчого збору №50504003 від 18.11.2016року, що винесена з порушенням норм ст. 27, 40 Закону України Про виконавче провадження, а також у звязку із тим, що примусового стягнення в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження не відбулося, підстави для стягнення виконавчого збору відсутні. Винесені ж на підставі неї постанову про відкриття виконавчого провадження №52934728 від 18.11.2016року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2016року та постанову про арешт коштів боржника від 30.12.2016року суд вважає такими, що винесені державним виконавцем незаконно з численними порушеннями норм Закону України Про виконавче провадження.

Разом з тим, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена з порушенням норм ст. 56 Закону України Про виконавче провадження. Зокрема, державним виконавцем було накладено арешт та оголошено заборону відчуження на все майно боржника в межах суми стягнення виконавчого збору в розмірі 430080,78грн. без його фактичного (документального) виявлення в день відкриття виконавчого провадження, хоча Закон дозволяє державному виконавцеві накласти арешт на конкретне майно (в т.ч. в межах суми стягнення) не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Таким чином, державним виконавцем було перевищено надані йому законодавством повноваження та порушено законні права й інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК «Герц», а також права і законні інтереси стягувача, як іпотекодержателя. Оскільки, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІК «Герц» не має можливості здійснити позасудове врегулювання боргу перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний", а також перед іншими кредиторами та іпотекодержателями через наявний арешт та заборону на відчуження всього нерухомого майна в межах суми заборгованості 430080,78грн. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запис про обтяження № 17547006 (спеціальний розділ) від 22.11.2016року (час державної реєстрації - 8 год. 53 хв. 26 сек.). Підставою виникнення обтяження було зазначено постанову про арешт майна боржника №52934728 від 18.11.2016року. Підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32470899 від 22.11.2016... однак, зазначено час прийняття даного рішення 09 год. 06 хв. 10 сек. Тобто, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято на 12 хвилин пізніше, аніж на його ж підставі було створено запис про обтяження № 17547006. Постанова про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року також підлягає скасуванню, оскільки вона була винесена з метою повного та своєчасного виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 50504003 від 18.11.2016, яка в свою чергу була винесена з порушенням норм ст. 27, 40 Закону України Про виконавче провадження та з цих підстав підлягає скасуванню.

Отже, суд вважає за необхідне вказати на те, що на даний час виконавче провадження закрито за п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, котра не передбачає зняття державним виконавцем арешту з майна та коштів боржника. Перспектива подальшого стягнення за даним виконавчим документом у державного виконавця взагалі відсутня.

Постановою Вищого господарського суду України від 1 жовтня 2014 року у справі № 14/83 висловлено правову позицію про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника, в такому випадку необхідно ще вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися, оскільки були скасовані. Заходами примусового виконання рішення згідно до ст. 10 Закону України Про виконавче провадження є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах та в межах повноважень ту у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності до ст. 5 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним, керуються принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до розяснень п. 18 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2012 року № 5 Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідач не надав жодних доказів, що оскаржувані постанови, прийняті законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує Товариству з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Герц» судові витрати у сумі 4800грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальності Інжинірингова компанія Герц до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконними і протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення 18.11.2016року постанови про стягнення виконавчого збору №50504003, виділення її в окреме виконавче провадження №52934728 від 18.11.2016року та винесення на підставі неї в межах зазначеного провадження постанови про відкриття виконавчого провадження №52934728 від 18.11.2016року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52934728 від 18.11.2016року, а також постанови про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору №50504003 від 18.11.2016року та винесені Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі неї:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №52934728 від 18.11.2016року.

- постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52934798 від 18.11.2016року.

- постанову про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звільнити з під арешту все майно (рухоме нерухоме), що належить ТОВ Інжинірингова компанія Герц (), арешт на яке було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №52934728 від 18.11.2016року, а також звільнити з під арешту кошти на рахунках в банківських установах України, що належать ТОВ Інжинірингова компанія Герц (), арешт на які було накладено постановою про арешт коштів боржника №52934728 від 30.12.2016року.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія «Герц» () судові витрати в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.