Справа № 806/786/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 квітня 2017 року Житомир Справа № 806/786/17

Категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - Воробйова В.В.,

представника відповідача - Музики Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання питання щодо дотримання строків звернення до суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №463 від 09.11.2016 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №463 від 09.11.2016 командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності та стягнення коштів в сумі 203 418, 00 грн.

Також, в позовній заяві ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду, оскільки, у зв`язку з постійним перебуванням на військовому полігоні, в зоні АТО, оскаржуваний наказ отримав лише 27 лютого 2017 року.

Вказаний позов ухвалою від 13 березня 2017 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Позивачем через відділ документального забезпечення було подано заяву про усунення недоліків із витягами з наказів №248 від 02.11.2016, №296 від 30.12.2016, №8 від 13.01.2017, №9 від 16.01.2017, №35 від 13.02.2017 та №39 від 17.02.2017.

Питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду вирішено розглянути в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали вказане клопотання та просили поновити пропущений строк звернення до суду з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні просила залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як передбачено частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, строк на звернення до суду із адміністративним позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "міг дізнатися", що містяться в статті 99 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Як з`ясовано судом та підтверджено матеріалами справи, спірні правовідносини склались з приводу оскарження позивачем наказу №463 від 09.11.2016 командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності та стягнення коштів в сумі 203 418, 00 грн.

Між тим, судом встановлено, що позивач фактично звернувся до суду 10 березня 2017 року, тобто зі спливом майже чотирьох місяців після винесення спірного наказу.

Позивач зазначив, що пропустив строк звернення до суду у зв`язку із постійним перебуванням на військовому полігоні, в зоні АТО та оскаржуваний наказ отримав лише 27 лютого 2017 року.

Суд оцінює критично дане твердження позивача, оскільки воно спростовується наявними у матеріалах справи копіями витягів наказів командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , з яких вбачається що молодший сержант за контрактом ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 03.11.2016 по 30.12.2016 (накази № 248 від 02.11.2016, № 296 від 30.12.2016), 16.01.2017 (накази №8 від 13.01.2017, № 9 від 16.01.2017), з 13.02.2017 по 17.02.2017 (накази №35 від 13.02.2017, № 39 від 17.02.2017), з 03.03.2017 по 07.03.2017 (накази № 50 від 02.03.2017, №53 від 06.03.2017). При цьому, як вбачається із зазначених наказів, позивач не перебував у відрядженні в зоні АТО, як стверджував у позовній заяві.

Тобто, в періоди з 31.12.2016 по 15.01.2017, з 17.01.2017 по 12.02.2017 та з 18.02.2017 по 02.03.2017 позивач перебував у місті Житомирі.

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що у позивача було достатньо часу для своєчасного звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

Позивачем на вимогу суду не надано доказів одержання оспорюваного наказу 27.02.2017.

Крім того, представник відповідача в своїх поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 ознайомлений з результатами службового розслідування 08 листопада 2016 року, що підтверджується аркушем бесіди. Тобто, датою, коли позивач дізнався про результати розслідування вважається 08.11.2016.

За приписами ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов поданий після закінчення строків установлених законом залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Зі змісту ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що суд самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Позивач в судовому засіданні не навів жодних обставин, які б унеможливлювали отримання ним копії спірного наказу та підтверджували його необізнаність про порушення прав у сфері публічних правовідносин.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Натомість, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Представником позивача в судовому засіданні також не наведено поважних причин пропуску вказаного строку.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністративного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у п.35 рішення від 12.03.2009 (справа "Плахтєєв та Плахтєєва проти України") зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, № 18, сс. 17- 18, пп. 35- 36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51- 52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, № 316-B, сс. 80- 81, пп. 62- 67).

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на викладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №463 від 09.11.2016 необхідно залишити без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Керуючись статтями 99,100,155,160,165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №463 від 09.11.2016 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.А.Шуляк