Справа № 751/10747/16-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо невиплати йому матеріальної допомоги з тимчасової втрати непрацездатності відповідно до нарахованої суми на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування неправомірними; зобов'язати Виконавчу дирекцію Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити виплату допомоги з тимчасової втрати непрацездатності відповідно до нарахованої суми на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 лютого 2017 року позовні вимог задоволено частково.

Визнано дії виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо невиплати ОСОБА_2 матеріальної допомоги з тимчасової втрати непрацездатності - неправомірними.

Зобов'язано виконавчу дирекцію Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити ОСОБА_2 виплату матеріального забезпечення в зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, згідно листків непрацездатності АГН № 036307 від 19.11.2014, АВЮ № 229852 від 03.10.2014, АВЮ № 233071 від 03.10.2014, АГН 036411 від 28.11.2014, виданих Чернігівською міською лікарнею №1.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працювала в Луганській філії ПАТ «Укртелеком» заступником головного бухгалтера.

У серпні 2014 року в зв'язку із проведенням в м. Луганськ антитерористичної операції позивач згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної в м. Чернігові ради від 20.10.2014 №7426-000114 перемістився з тимчасово окупованої території та зареєструвався в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної в м. Чернігові ради (а. с. 23).

Згідно наказу № 114/621к ПАТ «Укртелеком» від 09.09.2014 ОСОБА_2 як заступник головного бухгалтера Луганської філії ПАТ «Укртелеком» тимчасово на період з 09 вересня 2014 по 19 вересня 2014 року включно була направлена до Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком» для виконання своїх посадових обов'язків із збереженням посадового окладу. Згідно вказано наказу позивачу визначено виносне робоче місце за місцезнаходженням Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком» (а.с. 36).

У відповідності до листків непрацездатності АГН № 036307 від 19.11.2014, АВЮ № 229852 від 03.10.2014, АВЮ № 233071 від 03.10.2014, АГН 036411 від 28.11.2014, виданих Чернігівською міською лікарнею № 1 позивач перебувала на лікуванні (а.с. 16-19).

У подальшому, 16.12.2014 позивачу встановлена 3 група інвалідності (а.с. 22).

07 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання роз'яснення щодо фінансування листків непрацездатності (а.с. 41).

Листом від 14 серпня 2015 року № 01-10/Б/2 виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомлено, що оскільки тимчасова непрацездатність у позивача настала після моменту переміщення, дія Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 37 від 26.12.2014 на нього не поширюється і для отримання допомоги йому необхідно звернутися до Луганської філії ПАТ «Укртелеком», з яким він знаходився у трудових відносинах на момент настання страхового випадку (а.с. 13).

Згідно відповіді ПАТ «Укртелеком» від 20.01.2017 №14-вих-80Д131.04-2017 оплату перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за листами АГН № 036307 від 19.11.2014, АВЮ № 229852 від 03.10.2014, АГН 036411 від 28.11.2014 за період роботи в Луганській філії здійснено Чернігівською філією ПАТ «Укртелеком» 07.10.2015. після вирішення питання нормативно-правової реалізації ФІондом соціального страхування України норм пункту 1 Постанови №531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з питання надання допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахована особа зможе звернутись до робочого органу Фонду соціального страхування України за місцем свого проживання (а.с. 54).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відношення до внутрішньо переміщених осіб, що продовжують переміщуватися або перемістилися із окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, та страховий випадок в яких настав зі спливом передбаченого Порядком №37 терміну при реалізації їх права на отримання соціальних гарантій в розумінні ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 1 Протоколу № 12 до Конвенції є дискримінацією. При цьому, тимчасова непрацездатність позивача настала на момент виконання ним своїх посадових обов'язків в Чернігівській філії ПАТ «Укртелеком» та цією філією здійснювалась часткова оплата ОСОБА_2 по листкам непрацездатності, відтак у позивача наявне право на отримання відповідного матеріального забезпечення. Крім того, вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити виплату у певному розмірі не підлягають задоволенню, оскільки визначення розміру матеріального забезпечення відноситься до компетенції відповідача і спір відносно суми виплати на даний час відсутній.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 частини другої ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Згідно з п.2 частини першої ст. 16 Закону України № 1105 застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Частиною першою ст. 30 Закону №1105-XIV визначено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Застрахованим особам, стосовно яких страхувальником не виконано обов'язків щодо нарахування та виплати матеріального забезпечення за страховими випадками у зв'язку з відсутністю можливості встановлення місцезнаходження цього страхувальника, що підтверджується даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та актами перевірки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, призначення та виплата матеріального забезпечення здійснюються робочим органом Фонду за місцем реєстрації їх місця проживання чи перебування у порядку, встановленому правлінням Фонду.

При цьому, у відповідності до частини першої статті 31 Закону №1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Згідно п. 3 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1105-XIV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території),- території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації визначаються Кабінетом Міністрів України.

За правилами п. 6 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1105-XIV до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20.10.2014 встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною першою статті 7 вказаного Закону визначено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини десятої вказаної статті внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2014 року позивач зареєстрував місце свого перебування у місті Чернігову по вул. Макаренко, 3 у порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», про що видано довідку Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної в м. Чернігові ради від 20.10.2014 № 7426-000114 (а.с. 23).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №531 від 01.10.2014 особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів.

У відповідності до пункту 2 вказаної постанови рекомендувати правлінню Фонду соціального страхування прийняти власні нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цієї постанови.

Відповідно до п. 2 Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 26 грудня 2014 року №37 (далі - Порядок №37), матеріальне забезпечення за цим Порядком надається особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - застраховані особи), та отримувачам допомоги на поховання застрахованих осіб і які не реалізували свого права на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та не можуть реалізувати своє право на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку із переміщенням з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: допомога по тимчасовій непрацездатності згідно з цим Порядком надається в разі настання страхового випадку до моменту переміщення застрахованої особи.

При цьому, згідно п. 3 Порядку №37 для цілей цього Порядку датою переміщення застрахованої особи вважається дата, зазначена у довідці про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданій в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» (далі - довідка про взяття на облік) та Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з п. 4 Порядку №37, для отримання матеріального забезпечення застраховані особи звертаються особисто або через законного представника до районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) (далі - робочий орган Фонду) із заявою, яка повинна містити реквізити банківської установи та номер поточного рахунку застрахованої особи для зарахування матеріального забезпечення, та пред'являють паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідку про взяття на облік, а також надають документи, передбачені пунктами 5-9 цього Порядку, а у разі подання заяви законним представником застрахованої особи додатково пред'являються документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника.

Відповідно до п.11 Порядку №37 за зверненням застрахованих осіб робочі органи Фонду надають всебічну підтримку та допомогу. У разі необхідності допомагають зібрати необхідну інформацію та документи для подальшого отримання матеріального забезпечення.

Згідно з частинами першою-другою ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками».

Відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, позивач з метою отримання допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за листками непрацездатності АГН №036307 від 19.11.2014, АВЮ №229852 від 03.10.2014, АГН №036411 від 28.11.2014, правильно звернувся до робочого органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за фактичним місцем проживання (перебування).

При цьому, тимчасова непрацездатність позивача настала на момент виконання ним своїх посадових обов'язків в Чернігівській філії ПАТ «Укртелеком» та саме цією філією ПАТ «Укртелеком» здійснювалась часткова оплата ОСОБА_2 по листкам непрацездатності.

Таким чином, враховуючи, що страхові випадки за листками непрацездатності АГН № 036307 від 19.11.2014, АВЮ № 229852 від 03.10.2014, АГН 036411 від 28.11.2014 виникли після дати переміщення позивача, тобто після серпня 2014 року, допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю відділенням Фонду у Луганській області не може бути виплачена.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представником відповідача надано копію Постанови Правління Фонду соціального страхування України «Про затвердження Порядку надання матеріального забезпечення деяким категоріям застрахованих осіб» від 24.01.2017 №8, яка опублікована в газеті «Урядовий кур'єр» за №63 (5932) від 04.04.2017.

У відповідності до п. 2 вказаної Постанови цей Порядок визначає механізм надання матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - матеріальне забезпечення) за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) деяким категоріям застрахованих осіб за такими видами, в тому числі особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, або були добровільно застраховані, та переселилися з тимчасово окупованої території, районів проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації.

Згідно у п. 13 Постанови норма частини п'ятої статті 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не поширюється на строки звернення за призначенням матеріального забезпечення відповідно до норм цього Порядку на осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку.

Відтак, питання нормативно-правової реалізації норм пункту 1 Постанови №531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з питання надання допомоги по тимчасовій непрацездатності визначено на законодавчому рівні.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про визнання неправомірними дій виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги з тимчасової втрати непрацездатності та зобов'язання відповідача здійснити виплату матеріального забезпечення в зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, згідно листків непрацездатності АГН № 036307 від 19.11.2014, АВЮ № 229852 від 03.10.2014, АВЮ № 233071 від 03.10.2014, АГН 036411 від 28.11.2014, виданих Чернігівською міською лікарнею №1.

При цьому, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити виплату у певному розмірі не підлягають задоволенню, оскільки визначення розміру матеріального забезпечення відноситься до виключної компетенції відповідача.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.