Справа № 127/27547/16-а
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/106/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позов мотивований тим, що 04.09.1961 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. б ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення «право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 незалежно від місця останньої роботи мають: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Загальний стаж роботи позивача підтверджений протоколом УПФУ в м. Вінниця складає 38 р. 1 місяць 18 дн. Пільговий стаж роботи позивача на посаді електрогазозварника складає 38 р. 1 місяць 18 дн.

07.11.2016 року УПФУ в м. Вінниця відмовило у призначенні пільгової пенсії, що підтверджується протоколом № 9563.

Відповідачем було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів та відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах.

На підставі викладеного позивач просить визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 05.09.2016 року пільгову пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

На адресу суду надійшло заперечення представника відповідача, в якому вона просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки у пільгових довідках, які надані позивачем, та отриманні Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниця на запити, відсутні будь-які дані про проведення атестації робочих місць та затвердження їх наслідків, підтверджено тільки 5 років 4 місяці 18 днів пільгового стажу роботи позивача.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених в адміністративному позові.

Представник відповідача Павич О.С. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у запереченнях наданих раніше до суду.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши пенсійну справу ОСОБА_1, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач 08.08.2016 року звернувся до УПФУ в м. Вінниця з заявою про призначення пенсії, згідно п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до протоколу відповідача від 07.11.2016 року № 9563 щодо призначення пенсії ОСОБА_1, останньому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку із відсутністю пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про призначення пенсії до відповідача за наявності достатнього загального стажу роботи більше 25 років та не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу, мав би право на призначення пенсії на пільгових умовах, що передбачено ст. 13 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. п. 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 в період роботи з 15.08.1979 року по 22.10.1979 року працював електрозварником 4 розряду в Совхоз «Ростовський», з 04.11.1979 року по 02.11.1981 року проходив службу в рядах Радянської армії, з 28.12.1981 по 08.10.1984 року газоелектрозварником 4 розряду в інструментальному цеху на Державному підшипниковому заводі, з 16.10.1984 року по 24.02.1989 року газоелектрозварником 4 розряду у Вінницькому ТТУ, з 01.03.1989 року по 05.04.1994 року газоелектрозварником 4, 5 розряду у РМК Вінницької газоелектрозварником.

У період роботи позивача з 1979 року по 21.08.1992 року рік посада позивача була віднесена до списку № 2 згідно постанови РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року; постанови КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 р.; постанови КМ України № 162 від 11 березня 1994 р.

Позивач, оскаржуючи вказане рішення, вказує на підтвердження пільгового стажу записами в трудовій книжці. В його трудовій книжці наявні відомості про роботу позивача електрозварником (газоелектрозварником). Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посаді газоелектрозварника після 21 серпня 1992 року, то суд звертає увагу, що таке зарахування можливе за результатами проведення атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійними забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Таким чином відсутність підтвердження вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Таку Правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13) та від 17 березня 2015 року (справа №21-585а14), які в силу положень ст.244-2 КАС України є обов'язковою до застосування.

Отже, проведення атестації після 21 серпня 1992 року є обов'язковою умовою для зарахування періоду роботи із шкідливими умовами праці до пільгового стажу.

В той же час в судовому засіданні встановлено, що згідно довідки від 04.11.2016 року, а також трудової книжки позивача, ОСОБА_1 повний робочий день працює з 21.03.2011 року по теперішній час електрогазозварником 5 розряду, що передбачено списком №2 розділом XXVIIІ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, ст. ст. 2, 4, 6, 8, 9, 11, 71,94,159, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 05.09.2016 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., які підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Постанову допустити до негайного виконання.

Згідно зі ст. 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.О. Жмудь