Справа № 127/5412/17
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/5412/17
Провадження № 2-а/127/377/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Клапоущака С.Ю.,

при секретарі Гнасько Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Вінниці, інспектора роти №4 батальйону УПП м. Вінниці ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №592458 від 05.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП м. Вінниці ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №592458 від 05.03.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова є незаконною та не обґрунтованою.

Так, згідно зазначеної постанови 05.03.2017 року о 12:42 год. в м. Вінниця, по вул. Соборній, 101/1 ОСОБА_1 здійснив проїзд під заборонним знаком 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонений», чим порушив п.п. 8.4 (в) ПДР України.

Однак, відповідно до п. 8.4 ПДР України дія знаку не поширюється, зокрема на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Як позивач повідомив співробітників поліції, він являється працівником управління Служби безпеки України у Вінницькій області. Розмова фіксувалась працівником поліції на камеру, робоче місце позивача знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Грушевського, 27.

05.03.2017 року позивач дійсно здійснив проїзд під заборонений знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонений», у зв'язку з намірам проїхати до роботи у відповідності до п. 8.4. ПДР України, через найближче перехрестя до місця призначення.

В подальшому ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції про те, що обставини змінились і у звязку із службовою необхідністю (визначена ст. 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» - функції і повноваження органів, підрозділів та співробітників Служби безпеки України, що здійснюють контррозвідувальну діяльність), останній був змушений прослідувати через вулицю Соборну до іншого місця призначення для проведення вимушеної зустрічі.

Тому позивач вважає, що діяв в рамках Правил дорожнього руху України, а саме п. 8.4. ПДР України, яке дає йому можливість рухатися через найближче перехрестя до місця роботи і таким чином в його діях відсутній немає складу правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На думку позивача вказана постанова не відповідає вимогам ст.ст.38, 280, 283 КУпАП та обставинам справи, а відтак, підлягає скасуванню.

Крім того, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив позивача можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що інспектор позбавив позивача можливості скористатися правом захисту, не врахував, що позивач на утриманні має двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій тощо.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо позову. Суду пояснив, що постанова серії АР №592458 від 05.03.2017 року складена відповідно до чинного законодавства, позивач невірно тлумачить законодавство.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є законними, і їх слід задоволити частково.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Так, із копії постанови серії АР №592458 від 05.03.2017 року вбачається, що 05.03.2017 року о 12:42 год. в м. Вінниця по вул. Соборній, 101/1 ОСОБА_1 здійснив проїзд під заборонним знаком 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонений», чим порушив п.п. 8.4 (в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП, за що на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що під час несення служби при винесенні оспорюваної постанови, інспектором позивачу не надано можливості скористатися правом захисту, не враховано, що позивач на утриманні має двох малолітніх дітей та інші обставини щодо особи правопорушника.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненного адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії АР №592458 від 05.03.2017 року вбачається, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України. Однак, враховуючи, що вчинене правопорушення не спричинило суттєвої шкоди ані державі, ані окремим громадянам, а отже є малозначним, тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160,161-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 22, 268, 287, 288 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 122 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Скасувати постанову серії АР №592458 від 05.03.2017 року інспектора роти №4 батальйону УПП м. Вінниці ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 Степановича- закрити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015р. постанова підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя: