Справа № 295/2659/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чішман Л.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА
іменем України

"13" квітня 2017 р. Справа № 295/2659/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кузьменко Л.В.
суддів: Іваненко Т.В.
Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "10" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію ,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Житомирського об"єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби з 07.10.1984 року по 31.08.1996 року на посаді начальника ІІІ відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби з 07.10.1984 року по 31.08.1996 року на посаді начальника ІІІ відділення Бережанського районного військового комісаріату. Крім того, просив зобов`язати Житомирське об"єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію державного службовця у розмірі 80% його заробітної плати, з урахуванням у її складі всіх складових, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки за вислугу років у розмірі 40 % за період - 24 календарних місяці роботи, а саме із 01.06.2010 року по 31.05.2012 року, починаючи із 13.12.2013 року та стягнути із відповідача різницю між перерахованою та фактично виплаченою ОСОБА_1 військовою пенсією за період із 13.12.2013 року по день фактичного виконання судового рішення.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 10 березня 2017 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Житомирського об"єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби з 07.10.1984 року по 31.08.1996 року на посаді начальника ІІІ відділення Бережанського районного військового комісаріату.
Зобов"язано Житомирське об"єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця, період служби з 07.10.1984 року по 31.08.1996 року на посаді начальника ІІІ відділення Бережанського районного військового комісаріату.
Зобов"язано Житомирське об"єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 10.12.2013 року пенсію державного службовця у розмірі 80% його заробітної плати, з урахуванням всіх складових, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов"язкове державне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, в т.ч. матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки за вислугу років у розмірі 40%, за період 24 календарних місяці роботи ( 01.06.2010 року по 31.05.2012 року), з урахуванням фактично виплаченої позивачу військової пенсії відповідно до довідок від 06.02.2017 року №1087/03-21, №1086/03-21, №1085/03-21.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноти з"ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6) перебував на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Житомирській області і до 01.01.2014 року та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В цей період, а саме: з 26.05.1997 року по 13.06.2012 року позивач продовжував працювати в Житомирській митниці ДМС України, де набув загального стажу роботи 15 років 18 днів і був звільнений з посади головного інспектора відділу технічних засобів митного контролю Житомирської митниці Державної митної служби України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (скорочення чисельності працівників митниці), відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 ( а.с. 9-10).
Зі копії витягу із послужного списку майора у відставці ОСОБА_1 ( а.с. 8) та копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 05.03.1997 року ( а.с. 6-7) вбачається, що у період із 07.10.1984 року по 31.08.1996 рік позивач працював на посаді начальника 3-го відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальний стаж роботи 11 років 10 місяців 24 дні.
Отже, загальний стаж ОСОБА_1 станом на 13.06.2012 року (на день звільнення з за останнім місцем роботи) складає 41 рік 01 місяць 17 днів, у тому числі 01.08.1970 - 31.08.1996 - служба у Збройних силах; 26.05.1997 - 13.06.2012 - робота на різних посадах у Житомирській митниці ( а.с. 15).
У грудні 2013 року ОСОБА_1 звертався до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення йому пенсії державного службовця, проте листами Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №795/Г-02 від 16.12.2013 року та №1867/Г-9 від 13.01.2014 року позивачу було відмовлено, з тих підстав, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії у позивача відсутній встановлений законом 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, крім того, на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії державного службовця позивач ніде не працював, а тому права на призначення пенсії згідно до Закону України «Про державну службу» він не має.
Дії відповідача ОСОБА_1 оскаржував в судовому порядку.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 року було скасовано постанову Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2014 року та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про призначення пенсії державного службовця починаючи із 22.10.2013 року відмовлено. Постанова набрала законної сили 10.09.2014 року.
У жовтні та листопаді 2014 року ОСОБА_1 повторно звертався до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявами про призначення пенсії державного службовця, проте листами відповідача №558/Г-02 від 22.10.2014 року та №207 від 21.11.2014 року позивачу було повідомлено, посилаючись на вказану вище постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду. Окрім того, зазначено, що для зарахування позивачу періоду роботи із 07.10.1984 року по 31.08.1996 року на посаді начальника 3-го відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 до стажу роботи державної служби не має підстав.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посада начальника відділення районного військового комісаріату віднесена до посад державних службовців та період роботи ОСОБА_1 у період із 07.10.1984 року по 31.08.1996 рік на посаді - начальника ІІІ відділення Бережанського районного військового комісаріату, що становить - 11 років 10 місяців 24 днів підлягає зарахуванню до стажу державного службовця.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент звернення), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки..., за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що станом на дату досягнення віку 60 років 6 місяців (10.12.2013) позивач не працював, одержував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-XII.
Згідно ч.15 ст.37 Закону України "Про державну службу", період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, період роботи позивача з 26.05.1997 року по 13.06.2012 року в Житомирській митниці ДМС України, де ОСОБА_1 набув загального стажу роботи 15 років 18 днів зараховується до стажу державної служби.
Згідно ч.1, 3 ст. 25 Закону України "Про державну службу", до 20-річного стажу, що дає право на призначення пенсії державного службовця, зараховується час роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу". Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
Так, Постановою КМ України від 14.08.2013 №703 на виконання приписів ст. 25 Закону "Про державну службу" затверджено Переліки посад державних службовців однак вказана постанова не передбачає віднесення до категорій посад державних службовців часу проходження військової служби.
З матеріалів справи вбачається, що згідно військового квитка, позивач проходив військову службу з 01.08.1970 до 31.08.1996 (26 років 30 днів).
Згідно записів у трудовій книжці, позивач працював на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців з 26.05.1997 по 13.06.2012 в Житомирській митниці (15 років 18 днів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскільки при зверненні за призначенням пенсії у позивача був відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців 20 років, а на момент досягнення віку, встановленого Законом України «Про державну службу», позивач не працював на посадах, віднесених до посад державних службовців, тому права на призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" позивач не мав.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу як державному службовцю є обґрунтованою та правомірною.
За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "10" березня 2017 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог.
Прийняти в цій частині нову постанову про відмову в позові.
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - представник позивача Струкова Л.В.вул.Київська, 72,кв.67, м.Житомир,10000
4- відповідачу: Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003
- ,