Справа № 736/66/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 736/66/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шаповал З.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року у справі за адміністративний позовом ОСОБА_2 до Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

визнати незаконними дії Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України при призначенні йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мінімальним розміром 80% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

зобов'язати Корюківське об'єднане Управління Пенсійного фонду перерахувати та призначити йому розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% грошового утримання судді з 01.10.2016 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою довічного грошового утримання без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання;

визнати незаконними дії Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України при відмові йому у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 02.12.2016;

зобов'язати Корюківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України перерахувати йому починаючи з 02.12.2016, призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із врахуванням проведеної виплати відповідно довідки ТУ ДСА в Чернігівській області №03-36/1232 від 07.12.2016, виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою довічного грошового утримання та продовжити виплати грошового утримання з врахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У зв'язку з тим, що позивач є суддею у відставці Корюківського районного суду Чернігівської області, ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2017 року зазначену адміністративну справу передано до Щорського районного суду Чернігівської області

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваної постанови судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, позивач Указом Президента України № 802/2003 від 04.08.2003 призначений на посаду судді місцевого Семенівського районного суду Чернігівської області строком на п'ять років. 27.02.2004 року прийняв присягу судді. Відповідно до Указу Президента України від 17.01.2006 № 09/2006 переведений на посаду судді Корюківського районного суду Чернігівської області з Семенівського районного суду Чернігівської області. Постановою Верховної Ради України від 04.06.2009 № 1455-VІ позивача обрано на посаду судді Корюківського районного суду Чернігівської області безстроково. Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 № 1600-V-ІІІ його звільнено з посади судді Корюківського районного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Зі штату з посади судді Корюківського районного суду Чернігівської області його відраховано на підставі наказу в.о. голови Корюківського районного суду від 30.09.2016 № 35-ос.

З 01.10.2016 Корюківським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України позивачу призначено щомісячне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що підтверджується листом відповідача №141/04/к-11 від 23.12.2016. З зазначеного листа вбачається, що позивачу було встановлено щомісячне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати, оскільки врахований тільки стаж роботи на посаді судді, який складає 13 років 1 місяць 16 днів.

12.12.2016 позивач звернувся з заявою до Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України з проханням провести перерахунок його грошового утримання з 01.12.2016 року відповідно довідки ТУ ДСА в Чернігівській області №03-36/1232 від 07.12.2016 та продовження виплати грошового утримання з врахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Листом від 21.12.2016 № 4724/04 та рішенням № 11 від 22.12.2016 Корюківське об'єднане Управління Пенсійного фонду України повідомили позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці; зазначивши, що з 01 січня 2017 року набирає чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII доповнено положенням, що тимчасово, по 31.12.2017 максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці не може перевищувати 10740 грн., а тому проведення перерахунку є недоцільним.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у перерахунку раніше призначеної пенсії, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010, ст. 120 якого передбачає, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 135 цього Закону, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді : 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-8/2016 від 08.06.2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (редакція до 29.03.2015) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (№ 2862-ХІІ від 15.12.1992), яка діяла на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно абзацом другим п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 11.06.2008, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду України у постанові від 06.07.2016 по справі № П/800/426/14.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Основного закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст.ст. 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч. 6 ст. 48 вказаного Закону).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження строкової військової служби в РА та половину строку навчання за денною формою у Харківському інституті (який в період навчання реформовано в університет) внутрішніх справ та робота на посадах слідчого, що в загальному розмірі складає 23 роки 10 місяців, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Така правова позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 06 березня 2017 року у справі № 876/13242/16-а (К/800/6374/17).

Щодо перерахунку суддівської винагороди з 02.12.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 (в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача у зв'язку з поданням ним заяви про відставку) суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат, зокрема, за вислугу років. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. За наявності стажу роботи більше 20 років суддям виплачується щомісячна доплата у розмірі 50%.

В 2016 році розмір мінімальної заробітної плати становив: з січня по квітень - 1378 грн., з травня по листопад - 1450 грн., з грудня 1600 грн.

На час звільнення розмір мінімальної заробітної плати становив 1450 грн., суддівська винагорода складала 21 750 грн., а саме: 14 500,00 грн. - оклад (1450*10) + 7 250,00 грн. - надбавка за вислугу років (50%).

З 1 грудня 2016 року на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 1600 грн. Тому з 1 грудня 2016 року змінився розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді -посадовий оклад збільшився до 16 000 грн. Як наслідок - має бути здійснений з грудня 2016 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з мінімального розміру заробітної плати в 1600 грн.

Отже, з 01.12.2016 у зв'язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати змінився і розмір грошового утримання судді, у т.ч. Корюківського районного суду Чернігівської області, який становить 24 000грн. (1600*10+50% (відсотки нараховані згідно із стажем).

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 11.04.2017.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.