Справа № 215/5243/16-а
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/5243/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря Конопліної С.І.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в м. Кривому Розі (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: визнати протиправними дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, позивача, на місці зупинки транспортного засобу 08 грудня 2016 року за адресою: вул. Каширська, 39 у м. Кривий Ріг, скасувати постанову серії АР №139942 від 08.12.2016 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представником позивача через канцелярію суду 21.03.2017 р. подано клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п.7 статті 247 КУпАП.

Ухвалою суду від 06.04.2017 р. відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та в своїх поясненнях підтвердили зміст позову.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, подала заперечення проти позову, в яких послалась на необґрунтованість заявлених позовних вимог, вважає, що постанова винесена законно і обґрунтовано, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти позову, вважає, що постанова винесена законно і обґрунтовано, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, відеозапис, наданий відповідачем, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року інспектором винесено постанову серії АР №139942 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с.6,8).

Відповідно до змісту постанови, позивач, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив п. 9.2 п.п. б) Правил дорожнього руху України. Але позивач зазначає, що він рухався по головній дорозі, яка ухиляється ліворуч, в крайньому лівому ряду, тому не повинен був включати світловий покажчик повороту, бо не здійснював перестроювання, повороту або розвороту.

Позивач вважає, що постанова інспектора не відповідає нормам матеріального та процесуального права і відповідно є незаконною, протиправною, не обґрунтованою, не мотивованою та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вважає, що при винесенні постанови інспектором були допущені ряд порушень. Так, під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 33, 245, 278-279 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його, позивача, діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Наполягає, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча закон дозволяє розглядати справи за місцем знаходження органу, що уповноважений розглядати такі справи; позбавив позивача права скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги процедури розгляду справи, встановлені ст.ст. 256, 279 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чино, слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід зазначити наступне.

Згідно з вказаним рішенням Конституційний суд прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Нормою ч. 1 ст. 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно з якою у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина 4 статті 258 КУпАП є імперативною спеціальною нормою, яка надає право уповноваженим особам Національної поліцій України у випадках встановлених законом, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене, слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №139942 від 08.12.2016 року інспектор роти №1 батальйону №1 ОСОБА_3 патрульної поліції в місті ОСОБА_6 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Щодо позовних вимог про скасування постанови серії АР №139942 від 08.12.2016 року суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені оскаржувана постанова серії АР №139942 від 08.12.2016 р. (а.с.6,8) і в судовому засіданні оглянутий диск з відеозаписом (знаходиться на а.с.27).

З постанови серії АР №139942 від 08.12.2016 р. вбачається, що позивач 08 грудня 2016 року, керуючи на вул. Каширська, 93 у м. Кривому Розі автомобілем «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1, не подав світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху.

Зі змісту переглянутого відео вбачається, що позивачу було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП та права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, тобто право на захист не порушено.

На диску не зафіксовано вимог позивача про надання йому правової допомоги чи заперечень щодо місця розгляду справи, щодо відсутності вчиненого правопорушення, а також вимог про допит свідків та надання йому відео з камери, що знаходиться на форменому одязі поліцейського.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Під час перегляду даного відеозапису судом встановлено, що патрульний, зупинивши автомобіль позивача спитав чи знає він про причину його зупинки. На що позивач визнав, що не включив покажчик повороту, при цьому вказав, що ще розмірковував як йому їхати: прямо чи звертати, а також зазначив, що рухався по головній дорозі. Патрульна зауважила, що позивач знаходився на перехресті, тому не включивши поворот, створив аварійну обстановку.

Отже, відеозаписом підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення.

Суд вважає, що наданий відеозапис містить інформацію щодо предмета доказування, а тому є належним доказом.

При вирішенні справи, суд керується вимогами КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, встановлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.9.2 «б» «Правил», водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Згідно з вимогами ч.2 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, відповідно до положень ст.245 КУпАП дотрималась всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням положень ст.251 КУпАП, зібраних інспектором фактичних даних було достатньо для встановлення наявності адміністративного правопорушення, винності ОСОБА_2, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому суд також враховує, що відповідач довів правомірність прийняття ним оскаржуваної постанови.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що у позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ч.2 ст.122, ст.ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП та керуючись ст. ст. 6, 10, 86, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 11.04.2017 р.

Суддя