Справа № 521/1181/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 р. Справа № 521/1181/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Михайлюк О.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
ПозивачОСОБА_5 (паспорт)
Представник позивачаОСОБА_6 (адвокат, ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 08 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 лютого 2017 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_5 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил відмовлено.

ОСОБА_5 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 08 лютого 2017 року по справі № 521/1181/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно зясовано усі обставини справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2016 року посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні громадянки України ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 0586/5009/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2016 року о 00 годині 32 хвилини в зону митного контролю пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» (відділ митної оформлення № 1) митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС напрямком з ОСОБА_7 до України, смугою руху «зелений коридор» прибув транспортний засіб марки «Альфа Ромео 147», реєстраційний номер DBS592, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації - ОСОБА_8, під керуванням громадянки України ОСОБА_5

Для проходження митного контролю ОСОБА_5, в якості підстави для ввезення вказаного транспортного засобу в режимі «тимчасове ввезення» надала наступні документи: паспорт громадянки України для виїзду за кордон, виданий 09.10.2015 року органом 5101, в якому містились проставлені відмітки про перебування на постійному консульському обліку у ОСОБА_8 ОСОБА_7 з 15.10.2015 року та відповідний запис ДМС України про виїзд на постійне проживання із зазначенням держави виїзду - ОСОБА_7; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу F417306 від 14.10.2015 року, відповідно до якого власником транспортного засобу є UAB «AUTOMECHANIZMAI», доручення на право управління від 15.10.2015 року № 232 та заявила про місце постійного проживання на території ОСОБА_8 ОСОБА_7 за адресою: ОСОБА_7, Слободзейський р-н, с. Незавертайлівка, вул. Миру, 12.

Вказане стало підставою для оформлення в'їзду 17.03.2016 року на митну територію України ОСОБА_5 на транспортному засобі «Альфа Ромео 147», реєстраційний номер DBS592, в обраному нею режимі, а саме «тимчасове ввезення до 1 року».

Після завершення митного оформлення вказаного транспортного засобу, який переміщувався напрямком в'їзд в Україну, посадовими особами ВМО № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС здійснено аналіз поданих до митного контролю та оформлення документів, за результатами якого встановлено, що в тексті доручення на право управління від 15.10.2015 року № 232 на право керування та розпорядження вказаним транспортним засобом, крім паспортних даних ОСОБА_5 вказано номер облікової картки платника податків України.

Відповідно до листа Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 27.04.2016 року № 4/1-5388 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка ОСОБА_7, з 28.03.2008 року по теперішній час значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 223 кв. 33 по паспорту громадянина України серії КК № 911803, виданому Теплодарськм РВ УМВС України в Одеській області 25.06.2002 року.

Згідно обліків ГУДМС України в Одеській області, ОСОБА_5 документована паспортом громадянина України для тимчасового виїзду за кордон серії FA № 875804 від 09.10.2015 року терміном дії до 09.10.2025 року (орган видачі 5101), але з клопотанням про отримання дозволу для виїзду на постійне місце проживання за кордон не зверталась.

28.03.2016 року листом ГУ ДФС в Одеській області повідомлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та проживає за адресою: Одеська область, 65490, м. Теплодар, вул. Плієва, 40, 44 та у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 отримувала доходи від підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку, на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 4 Митного Кодексу України передбачено, що резидентами - фізичними особами вважаються: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Таким чином, станом на 17.03.2016 року позивач ОСОБА_5 мала постійне місце проживання в Україні, у зв'язку з чим вона мала статус резидента (в розумінні вимог Митного кодексу України) та відповідні права та обов'язки щодо порядку проходження митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, передбаченого Митним кодексом України.

Порядок тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування регулюється статтею 380 МК України.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8703 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно із службовою запискою митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС від 24.05.2016 року № 1977/15-70-67-19 у разі ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України громадянином-резидентом, підлягають сплаті митні платежі у розмірі 148 435, 38 гривень.

Однією з ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК У країни, є протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Отже, маючи статус громадянина - резидента, ОСОБА_5 в порушення норм Митного кодексу України у спрощеному порядку проходження митного контролю «зелений коридор» без письмового декларування та без сплати митних платежів, які підлягали б сплаті у разі ввезення зазначеного транспортного засобу громадянином - резидентом, ввезла на митну територію України автомобіль «Альфа Ромео 147», реєстраційний номер DBS592, кузов № НОМЕР_1, чим вчинила порушення митних правил.

15.06.2016 року, посадовою особою Одеської митниці Державної фіскальної служби України винесено постанову по справі про порушення митних правил № 0586/50009/16, якою ОСОБА_5 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 445 306,14 гривень.

Суд першої інстанції критично віднісся до тверджень позивача, про те що їй не було відомо про складання у відношенні неї протоколу про порушення митних правил та винесення відповідної постанови, оскільки телеграмою Одеської митниці ДФС від 08.04.2016 року № 1253/10/15-70-67, ОСОБА_5 викликано до митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС для надання нею відповідних пояснень по вказаному факту та участі у складанні протоколу про порушення митних правил. Також, суд першої інстанції зазначив, що 23.05.2016 року Одеською митницею ДФС на адресу ОСОБА_5 направлено листи про перенесення дати розгляду справи про порушенні митних правил.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 495 МК України посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вибачається з матеріалів справи, телеграма Одеської митниці ДФС від 08.04.2016 № 1253/10/15-70-67, була надіслана Позивачу за адресою: АДРЕСА_1, за якою вона не мешкає з 2008 року.

При винесені протоколу про порушення митних правил від 29.04.2016 р. посадовим особам Одеської митниці ДФС було відомо про те, що Позивач за даною адресою не мешкає з 2008 року, що підтверджується листом Відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України від 27.04.2016 р. № 4/1-5388, який містить відомості, що Позивач з 28.03.2008 р. зареєстрована за адресою: 65049, Одеська обл., вул. Піонерна, б. 223, кв. 33.

Крім того, лист № 1564/10/15-70-67 від 04.05.2016 p., з яким направлено Одеською митницею ДФС примірник протоколу про порушення митних правил направлено за адресою: вул. Піонерська (а не Піонерна).

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Проте, частиною 4 ст. 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Доказів вручення Позивачу поштових відправлень з повідомленням про місце і час розгляду справи, або клопотань від неї про перенесення розгляду справи Одеською митницею ДФС до суду не надано.

Пунктом 4 частини 1 ст. 531 МК України встановлено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_5 порушено вимоги митного законодавства і вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 08 лютого 2017 року по справі № 521/1181/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_5, - задовольнити.

Постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України № 0586/50009/16, від 15.06.2016 року, - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанову складено у повному обсязі 12 квітня 2017 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3