Справа № 2а-2908/11/2670
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2908/11/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Парінова А.Б.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представників позивача Городецької А.Д., Кривомаз Ю.В.,

представника відповідача Перепелюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СіЕйчЕс Україна» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СіЕйчЕс Україна», звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 07.07.2010, № /1 від 05.10.2010, № /2 від 09.12.2010 та № /3 від 25.02.2011.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити, в той час, як представники позивача проти цього заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що податковим органом проведена відносно позивача невиїзна перевірка з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2009 року, лютий 2010 року, за результатами якої складено акт від 29.06.2010 №21/07-207/35704808, яким зафіксовані наступні порушення податкового законодавства: підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7, пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування за березень 2009 року в розмірі 40 408 057 грн., за квітень 2009 року в розмірі 2 626 547 грн., за травень 2009 року в розмірі 2 941 301 грн., за червень 2009 року в розмірі 966 445 грн., за липень 2009 року в розмірі 920 860 грн., за серпень 2009 року в розмірі 7 755 005 грн., за вересень 2009 року в розмірі 4 665 053 грн., за лютий 2010 року в розмірі 122 908 грн.

Висновки відповідача ґрунтувались на тому, що в березні-вересні 2009 року та лютому 2010 року сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість була сформована позивачем з урахуванням частини від'ємного значення суми, фактично сплаченої отримувачем товарів у попередніх податкових періодах за червень 2008 року-серпень 2009 року, січень 2010 року постачальникам таких товарів, які фактично не могли здійснювати господарську діяльність, оскільки деякі з них визнані банкрутом, по деяким не встановлено місцезнаходження, деякі зареєстровані за адресами масової реєстрації, деякі припинені, таким чином, на думку податкового органу, вбачається здійснення фіктивної діяльності та фіктивних операцій.

У зв'язку з виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки , відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.07.2010 № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого до відшкодування на рахунок платника у банку) на 60 181 595 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 319 568,50 грн.

За результатами адміністративного оскарження відповідачем також були прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.10.2010 № /1, від 09.12.2010 № /2, від 25.02.2011 №/3 аналогічного змісту.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих рішень, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону, бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

За приписами підпункту 7.7.1. пункту 7.7. статті 7 Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.2. пункту 7.7. статті 7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Тобто, платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми податку на додану вартість, яка фактично сплачується ним у попередніх податкових періодах постачальникам, що відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 09.09.2008 у справі № 21-500во08, від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ «Фірма «ВІК» до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, якщо контрагент не виконав свого обов'язку щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для такого контрагента. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій. Відповідно, оформлені належним чином податкові накладні, видаткові накладні та інші первинні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку є документами, які є підставою для формування податкового кредиту та, як наслідок, підтвердженням сум заявленого бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємому періоді позивач мав правовідносини з наступними контрагентами: ФГ «Чевенгур», ПП «Аторзернотрейд-2006», ТОВ «Люкс-2004», ТОВ «Агро-Вєлєс», ТОВ «Вільховське», ТОВ «ТЗК», ТОВ «Лагуна-Агро», ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна», ТОВ «Лана ЛТД», ТОВ «ТБ Будмонтаж Запоріжжя», ЗАТ «Каргілл», ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД», ТОВ «Трейн Укрейн», ЗАТ «Нива», ПП «Навігатор-Агро», ТОВ «Січеславхімсервіс», ТОВ ТВК «Орхідея», ТОВ «Нью Ворлд Грейн Юкрейн», ТОВ «Теко и К», ТОВ «Луг-Економ-Сервіс», ТОВ «Мегакорд-С», ТОВ «Агріка-Терра», ТОВ «Асоціація постачальників обладнання», ТОВ «Гринвуд», ТОВ «Оверком», ТОВ «СВ Агро-Тур», ПП «Венче Інвестментс», ТОВ «Плюс П'ять», ТОВ «ТД «Агросоюз».

Так, між позивачем та ЗАТ «АТ Каргілл» було укладено договори № СУБ 81715 від 24.10.08 р., № КП8Е048.П6/СУ5 79163 від 01.09.08 р., № ПП08Е017.П6 від 25.02.09 р„ № СУБ 79930 від 19.09.08 р. про поставку зерна на умовах ЕХУУ Інкотермс.

На виконання умов договорів ЗАТ «АТ Каргілл» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі , оригіналами платіжних доручень, листом ТОВ «АТ Каргілл» № 3448 від 18.03.2016 р. із завіреними копіями податкових накладних на спірні суми ПДВ.

При цьому, твердження апелянта щодо наявності в ЄДР запису про припинення ЗАТ «АТ Каргілл» не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що відповідно до запису у ЄДР правонаступником ЗАТ «АТ Каргілл» є ТОВ «АТ Каргілл», товариство, зареєстроване та є діючим. Водночас, припинення ЗАТ «АТ Каргілл» відбулося 05.07.2011 року, в той час, як спірні правовідносини тривали значно раніше.

Також, між позивачем та ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз ЛТД» було укладено договори № П0810-006 від 07.10.08 р., № П0809-008 від 05.09.08 р., № КП8Е032.П6 від 11.08.08 р, № П0809-007 від 05.09.08 р. про поставку зерна на умовах ЕХШ Інкотермс (франко- порт), на виконання яких ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Лтд.» здійснило поставку зерна, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі зерна, оригіналами платіжних доручень, листом ТОВ «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» №2107 від 16.03.2016 р. із завіреними копіями податкових накладних на спірні суми ПДВ.

Також, між позивачем та ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» було укладено договори № 50009 від 10.09.08 p., № 50010 від 12.09.08 p., № 50014 від 09.10.08 р., № КП8Е027.П6/50000 від 01.08.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс, на виконання яких ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними у справі копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі зерна, оригіналами платіжних доручень, листом ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» №2097/02 від 17.03.2016 р.із завіреними копіями податкових накладних на спірні суми ПДВ.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» не відповідають дійсності, оскільки, відповідно до запису у ЄДР, відбулося перейменування ТОВ «Нобл Ресорсіз Україна» у ТОВ «Кофко Агрі Ресорсіз», отже, товариство не припиняло своєї дії.

Також, між позивачем та ФГ «Чевенгур» було укладено договори № ЗП8Е002.П6 від 26.06.08 р. та № ЗП8Е43.П6 від 19.11.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс (франко-елеватор), на виконання яких ФГ «Чевенгур» здійснив поставку товару позивачу, що підтверджується наявними у справі копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі прав власності на зерно, складських квитанцій, карток аналізу зерна, оригіналами платіжних доручень.

При цьому, твердження апелянта щодо наявності в ЄДР запису про припинення ФГ «Чевенгур» не приймається судом до уваги, оскільки, відповідно до даних ЄДР, ФГ «Чевенгур» було припинено 27.12.2013 р., що є значно пізнішим, ніж виникнення взаємовідносин з позивачем.

Також, між позивачем та ПП «Аторзернотрейд-2006» було укладено договори №ЗП8Е001.П6 від 26.06.08 р., № ЗП8Е37.П6 від 12.11.08 р., № ЗП8Е39.П6 від 17.11.08 р. на поставку зерна на умовах ЕХШ Інкотермс (франко-елеватор), на виконання яких ПП «Аторзернотрейд-2006» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі прав власності на зерно, складських квитанцій, карток аналізу зерна, оригіналами платіжних доручень.

При цьому, твердження апелянта щодо наявності в ЄДР запису про припинення ПП «Аторзернотрейд-2006» не заслуговують на увагу з огляду на те, що, відповідно до даних ЄДР, ПП «Аторзернотрейд-2006» було припинено 27.03.2013 р., що є значно пізнішим, ніж виникнення взаємовідносин з Ппзивачем.

Також, між позивачем та ТОВ «Люкс-2004» було укладено договори № ЗП8Е032.П6 від 20.08.08 р. № ЗП8Е032.П6 від 15.08.08 р., № ЗП8Е026.П6 від 28.07.08 р., № ЗП8Е025.П6 від 28.07.08 р., № ЗП8Е027.П6 від 29.07.08 р., № ЗП8Е029.П6 від 31.07.08 р. № ЗП8Е009.П6 від 10.07.08 р., № ЗП8Е017.П6 від 11.07.08 р., № ЗП8Е019.П6 від 17.07.08 р., № ЗП8Е014.П6 від 08.07.08 р., № ЗП8Е011.П6 від 03.07.08 р., № ЗП8Е010.П6 від 03.07.08 р., № ЗП8Е008.П6 від 03.07.08 р., № ЗП8ЕОЗЗ.ЯЗ, 26.08.08 р., б/н від 08.08.08 р., № ЗП8Е031.ЯЗ від 14.08.08 р., № ЗП8Е024.ЯЗ від 28.07.08 р., № ЗП8Е023.ЯЗ від 17.07.08 р., № ЗП8Е021.ЯЗ від 17.07.08 р., про поставку зерна на умовах ЕХ№ Інкотермс (франко-елеватор), на виконання умов яких ТОВ «Люкс-2004» здійснило позивачу поставку зерна, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі прав власності на зерно, карток аналізу зерна, оригіналами платіжних доручень.

При цьому, доводи апелянта щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «Люкс-2004» не приймаються судом до уваги з огляду на те, що, відповідно до даних ЄДР, ТОВ «Люкс-2004» знаходиться в стані припинення з 25.10.2011 p., тобто, дата початку процедури припинення є значно пізнішою, ніж виникнення взаємовідносин з позивачем, крім того, процедура припинення ще триває.

Також, між позивачем та ЗАТ «Нива» укладено договори № ЛП8Е034.П6 від 13.01.09 p., № ЛП8Е050.П6 від 10.03.09 р., № ЛП8Е030.П6 від 13.11.08 р., № ЛП8Е031.П6 від 14.01.09 р., № ЛП8Е032.П6 від 28.11.08 р., № ЛП8Е028.П6 від 10.10.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс, на виконання яких ЗАТ «Нива» здійснило поставку позивачу зерна що підтверджується наявними у справі копіями видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі прав власності на зерно, складських квитанцій, карток аналізу зерна, оригіналів платіжних доручень.

Також, між позивачем та ТОВ «Вільховське» було укладено договори № ЛП8Е042.П6 від 23.01.09 р., № ЛП8Е051.П6 від 12.03.09 р., № ЛП8Е033.П6 від 28.11.08 p., № ЛП8Е029.П6 від 02.10.08 р., № ЛП8Е005.П6 від 18.07.08 р., № ЛП8Е004.П6 від 18.07.08 р., № ЛП8Е007.П6 від 28.07.08 р., № ЛП8Е011.П6 від 29.07.08 р., № ЛП8Е001.П6 від 14.07.08 р., № ЛП8Е003.П6 від 17.07.08 р., № ЛП8Е019.ЯЗ від 20.08.2008 p., № ЛП8Е023.ЯЗ від 09.09.08 р., № ЛП8Е014.ЯЗ від 12.08.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс, на виконання яких ТОВ «Вільховське» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними у справі податковими та видатковими накладними; актами приймання- передачі прав власності на зерно; складськими квитанціями; картками аналізу зерна, рахунками, оригіналами платіжних доручень.

Також, між позивачем та ТОВ «Вільховське» було укладено договір зберігання, відповідно до якого ТОВ «Вільховське» надавало позивачу послуги із зберігання зерна, а також його завантаження для подальшого транспортування, зважування, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт, оригіналами платіжних доручень, рахунками, довідками про здійснення навантаження зерна в позаурочний час.

Тпакож, між позивачем та ТОВ «СічеславХімСервіс» було укладено Договір № РП8Е009.П6 від 28.11.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс (франко-елеватор), на виконання умов якого ТОВ «СічеславХімСервіс» здійснив поставку товару позивачу, що підтверджується: копією видаткової накладної, податкової накладної, акта приймання-передачі прав власності на зерно, складської квитанції, оригіналом платіжного доручення.

Також, між позивачем та ТОВ «Мегакорд-С» було укладено Договір № ЛП8Е036.П6 від 21.01.09 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс (франко-елеватор),на виконання якого ТОВ «Мегакорд-С» здійснив поставку товару позивачу, що підтверджується: рахунком, видатковою накладною, податковою накладною; актом приймання-передачі прав власності на зерно, складською квитанцією, карткою аналізу зерна, оригіналом платіжного доручення.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «Мегакорд-С» не можуть бути прийняті до уваги з огляду на , що віповідно до даних ЄДР, ТОВ «Мегакорд-С» було припинено 10.11.2009 р., в той час як спірні правовідносини з позивачем мали місце у січні 2009 року.

Таклж, між позивачем та ТОВ «ТВК «Орхідея» було укладено ряд договорів про поставку зерна на умовах СРТ Інкотермс, на виконання умов яких ТОВ «ТВК «Орхідея» здійснило поставку товару позивачу, що, в свою чергу, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: видатковими та податковими накладними, актами приймання-передачі прав власності на зерно, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «ТВК «Орхідея» не приймаються до уваги з огляду на те, що , відповідно до даних ЄДР, ТОВ «ТВК «Орхідея» було припинено 02.01.2013 р., що є значно пізнішим, ніж виникнення спірних взаємовідносин з позивачем.

Також, між позивачем та ТОВ «Гринвуд» було укладено Договори № КП8С035.КЗ від 05.02.09 р., № КП8С036.КЗ від 12.02.09 р. про поставку зерна на умовах DDU Інкотермс, на виконання умов яких ТОВ «Гринвуд» здійснило поставку товару позивачу, що підтверджується наданими суду: видатковими та податковими накладними, актами приймання-передачі прав власності на зерно, реєстрами товарно-транспортних накладних, оригіналами платіжних доручень.

Також, між позивачем та TOB «СВ Агро-Тур» було укладено Договір №ЛОГ001.08 від 02.07.08 р. про надання послуг з організації перевезення вантажів, на виконання умов якого TOB «СВ Агро-Тур» надало позивачу послуги з організації перевезення вантажів, що підтверджується наданими до матеріалів справи актами виконаних робіт та оригіналами платіжних доручень.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «СВ Агро-Тур» не приймаються з огляду на те, що, відповідно до даних ЄДР, ТОВ «СВ Агро-Тур» було припинено 16.11.2012 р., що є значно пізнішим, ніж виникнення спірних взаємовідносин з позивачем.

Також, між позивачем та ТОВ «Трейн Укрейн» було укладено Договір на транспортно- експедиційне обслуговування № 04-0107 від 01.07.08 р, на виконання умов якого ТОВ «Трейн Укрейн» надало позивачу транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується наступними первинними документами: оригіналами платіжних доручень на передоплату; актами виконаних робіт; оригіналами платіжних доручень.

Також, між позивачем та ТОВ «ТЗК» було укладено ряд договорів про поставку зерна на умовах СРТ Інкотермс, на виконання умов яких ТОВ «ТЗК» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами: видатковими та податковими накладними, актами приймання-передачі прав власності на зерно, складськими квитанціями, картками аналізу зерна, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями.

Також, між позивачем та ТОВ «ТЕКО И К» було укладено договір № ЗП9С010.П6 від 29.07.09 р. про поставку зерна на умовах СРТ Інкотермс; № ЗП9Е055.П6 від 27.01.09 р., № ЗП9Е53.П6 від 15.01.09 р., № ЗП9Е054.П6 від 21.01.09 р., № ЗП8Е48.П6 від 08.12.08 р., № ЗП8Е51.П6 від 09.12.08 р., № ЗП8Е52.П6 від 09.12.08 р., № ЗП8Е018.П6 від 11.07.08 р. про поставку зерна на умовах ЕХW Інкотермс, на виконання умов яких ТОВ «ТЕКО И К» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наданими суду видатковими та податковими накладними; актами приймання-передачі прав власності на зерно, складськими квитанціями, платіжними дорученнями.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Плюс П'ять» було укладено Договір № 15 від 14.04.08 р. про оренду нежитлового приміщення, відповідно до якого ТОВ «Плюс П'ять» актом приймання-передачі арендованого майна від 16.04.08 р. передало позивачу нежитлове приміщення. За оренду приміщення та комунальні платежі позивач сплатив ТОВ «Плюс П'ять» грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями, а також Довідкою банку віід 22.06.2016 р.

Також, між позивачем та ТОВ «ЛаНа» було укладено договори № КП08Е042.П6 від 18.08.08 р., № КП08Е046.П6 від 22.08.08 р., № КП08Е038.П6 від 14.08.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс (д. 6, а. 198-200, 207-209, 215-217); № СП9С001.ЯЗ про поставку зерна на умовах СРТ Інкотермс , № КП8С015.С від 01.12.08 р. № КП8С037.С від 05.02.09 р., № КП8С011.П5 від 10.10.08 р. про поставку зерна на умовах DDU Інкотермс, на виконання яких ТОВ «ЛаНа» здійснило поставку зерна позивачу, що, в свою чергу, підтверджується наданими рахунком-фактурою; видатковими та податковими накладними; актами приймання-передачі зерна; реєстрами товарно-транспортних накладних; складськими квитанціями, платіжними дорученнями.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «ЛаНа» не відповідає дійсності. оскільки, відповідно до запису в ЄДР ТОВ «ЛаНа» () не знаходиться в стані припинення.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Аеро-Експрес» було укладено Договір № К32009/191 від 01.09.09 р. про надання послуг з доставки відправлень позивача до пункту призначення, оплата за надання послуг за цим договором підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Лагуна-Агро» було укладено Договори № КП8Е045.П5 від 20.08.08 р., № КП8Е024.П6 від 31.07.08 р., № КП8Е039.ЯЗ від 14.08.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс, на виконання яких ТОВ «Лагуна-Агро» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наступними документами: видатковими та податковими накладними; актами приймання-передачі зерна; складськими квитанціями; картками аналізу зерна; платіжними дорученнями.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «Лагуна-Агро» не може братися до уваги, оскільки, відповідно до даних ЄДР, ТОВ «Лагуна-Агро» було припинено 28.04.2012 p., що є значно пізнішим, ніж виникнення спірних взаємовідносин з позивачем (серпень 2008 року).

Крім того, між позивачем та ПП «Навігатор-Агро» було укладено Договір № ЗП8Е42.П6 від 26.06.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс, відповідно до якого ПП «Навігатор-Агро» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наступними документами: видатковою та податковою накладними, актом приймання-передачі зерна, складською квитанцією, карткою аналізу зерна, платіжним дорученням.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ПП «Навігатор-Агро» не може братися до уваги, оскільки, відповідно до даних ЄДР, ПП «Навігатор-Агро» було припинено 10.09.2012 p., що є значно пізнішим, ніж виникнення спірних взаємовідносин з позивачем (листопад 2008 року).

Також, між позивачем та ТОВ «Агро-Велес» було укладено ряд договорів про поставку зерна на умовах СРТ Інкотермс та EXW Інкотермс, відповідно до яких ТОВ «Агро-Велес» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими та податковими накладними; актами приймання-передачі зерна; товарно-транспортними накладними; складськими квитанціями; картками аналізу зерна; платіжними дорученнями.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «Агро-Велес» не може братися до уваги, оскільки, відповідно до даних ЄДР, ТОВ «Агро-Велес» було припинено 25.01.13 p., що є значно пізнішим, ніж виникнення спірних взаємовідносин з позивачем (липень 2008 року-липень 2009 року).

Також, між позивачем та ТОВ «Торговий Дім АгроСоюз» було укладено договори № КП8Е035.П6 від 13.08.08 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс; № МП9С039.П6 від 28.07.09 р., № МП9С019.ЯЗ, № МП9СООЗ.ЯЗ від 15.06.2009 про поставку зерна на умовах DDU Інкотермс, відповідно до яких ТОВ «Торговий Дім АгроСоюз» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наступними документами: видатковоими та податковими накладними; актами приймання-передачі зерна; товарно-транспортними накладними; складськими квитанціями; платіжними дорученнями.

Крім того, між позивачем та ПП «Агромир-Дон» було укладено Договір № ЗП8С062.С про поставку зерна на умовах СРТ Інкотермс, на виконання умов якого ПП «Агромир-Дон» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними документами: видатковими накладними, актами приймання-передачі зерна; платіжними дорученнями.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» було укладено ряд договорів про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс та СРТ Інкотермс, відповідно до яких ТОВ «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наступними документами: рахунками- фактурами; видатковими та податковими накладними; актами приймання- передачі зерна; реєстрами товарно- транспортних накладних; платіжними дорученнями.

Також, між позивачем та ТОВ «Оверком» було укладено ряд договорів про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс, на виконання умов яких ТОВ «Оверком» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи: видатковими та податковими накладними, актами приймання-передачі зерна; складськими квитанціями та картками аналізу зерна, платіжними дорученнями.

При цьому, твердження відповідача щодо наявності в ЄДР запису про припинення ТОВ «Оверком» не відповідає дійсності, оскільки, відповідно до запису в ЄДР ТОВ «Оверком» () не знаходиться в стані припинення.

Також, між позивачем та ТОВ «Агріка-Терра» було укладено Договір № ПП08Е018.П6 від 26.02.09 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс (франко-елеватор), на виконання умов цього договору ТОВ «Агріка-Терра» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наступними документами: рахунком на оплату, видатковою накладною; податковою накладною; актом приймання-передачі зерна; складськими квитанціями; картками аналізу зерна, платіжним дорученням.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Луг-Економ-Сервіс» було укладено Договір № ЛП8Е044.П6 від 26.01.09 р. про поставку зерна на умовах EXW Інкотермс (франко-елеватор), відповідно до якого ТОВ «Луг-Економ-Сервіс» здійснило поставку зерна позивачу, що підтверджується наступними документами: рахунком; видатковою та податковою накладними; актом приймання-передачі зерна; складською квитанцією, платіжним дорученням.

На момент здійснення спірних господарських операцій, контрагенти позивача були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, податковий орган посилається на те, що у позивача відсутні документи по взаємовідносинам із ПП «Венче Інвестментс», ТОВ «ТБ Будмонтаж Запоріжжя», ТОВ «Асоціація постачальників обладнання».

З даного приводу представником позивача наголошено, що товариство ніколи не мало жодних господарських відносин з ТОВ «ТБ Будмонтаж Запоріжжя», ТОВ «Асоціація постачальників обладнання» і, відповідно, ніколи не відображало зазначені господарські операції в бухгалтерському та податковому обліку, що, в свою чергу, представником відповідача спростовано не було, крім того, зазначене не заперечувалося податковим органом і раніше, зокрема, в листі № 4168/10/07-206 від 06.07.2010 року «Про розгляд заперечень до акту» (том 1 а.с. 113-119) зазначено, що ТОВ «ТБ Будмонтаж Запоріжжя» та ТОВ «Асоціація постачальників обладнання» були не прямими постачальниками Позивача, а виступали контрагентами інших постачальників, а саме: ТОВ «Люкс- 2004» та ТОВ «Агріка-Терра» відповідно.

Щодо господарських відносин з ПП «Венче Інвестментс», товариством наголошено, що до 21.05.2010 року, тобто в період, коли були відносини з позивачем, воно мало назву ПП «Агромир-Дон», що підтверджується відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та первинними документами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до даних ЄДР основним видом діяльності позивача є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин (Код КВЕД 46.21).

На підтвердження подальшого руху товару, який придбавався у контрагентів з метою експорту, позивачем до матеріалів справи надано копії актів надання послуг зі зберігання, копії рахунків на оплату за зберігання, копії розрахунків вартості по зберіганню, копії актів надання послуг зі зважування, копії рахунків на оплату, копії актів надання послуг по навантаженню, копії довідок про здійснення навантаження в неробочий час, копії актів надання послуг з перевезення, копії рахунків на оплату, копії товарно-транспортних накладних, копії розрахунку вартості зберігання зерна в порту, копії рахунків-фактур, копія акта приймання-передачі виконаних робіт щодо зберігання та перевалки зерна в портах, копії актів надання послуг з проведення обробки і фумігації судна, копії рахунків-фактур з проведення обробки і фумігації судна, копії розрахунків вартості зберігання зерна на судні, копії актів надання послуг по поштовим пересиланням, копії рахунків-фактур, копії поштових товарно-транспортних накладних ТІ^Т, копії актів прийняття робіт з організації лабораторних досліджень, копії висновків фітосанітарної експертизи, копії експортних контрактів, виписки з банку про отримання оплати за експортоване зерно, копії вантажно-митних декларацій, копії біржових контрактів, копії актів виконаних робіт та рахунків-фактури по біржовим контрактам, копії посвідчень про реєстрацію контрактів на біржі , копія листів до Київської митниці про надання дозволу на проведення митного оформлення товару, копія рішень Київської митниці про надання дозволу на проведення митного оформлення товару, копії актів виконаних робіт з транспортно-експедиційного обслуговування, копія відомостей відвантаження та копії коносаментів.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту за фінансово - господарськими відносинами з вказаними контрагентами суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентом мали реальний товарний характер.

Окрім того, слід звернути увагу, що позивачем подавалися декларації з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2009 року та лютий 2010 року з розрахунками бюджетного відшкодування, які, на підставі п. 7.7.5 Закону України «Про податок на додану вартість» протягом 30 днів з дня отримання кожної із декларацій були перевірені податковим органом під час позапланових виїзних перевірок з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за кожен відповідний період.

За результатами проведення таких перевірок, відповідачем було складено акти та довідки, якими суми бюджетного відшкодування підтверджені за весь період у сукупності.

При цьому, за результатами перевірок самим податковим органом вже було підтверджено правильність розрахунку, та, відповідно, загальну суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість позивача у розмірі 60 181 595 грн.

Однак, після отримання відповідачем заяви від підприємства про оформлення бюджетного відшкодування облігаціями внутрішньої державної позики - податковим органом знову було проведено перевірку, за результатами якої складено акт про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування.

Таким чином, ДПІ проведено повторно перевірку платника за періоди, які вже були предметом перевірки, , при цьому, висновки за результатами перевірки суперечать висновкам попередніх перевірок.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку первинним документам у їх сукупності, які підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, та встановлено умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів позивача.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Водночас, лише достовірне встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови в праві на валові витрати та праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на доказах, що відповідають критеріям, визначеним у статті 70 Кодексу, тобто бути належними, допустимими і достовірними.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в рішеннях від 05.10.2015р. (справа №К/9991/44826/12), від 21.09.2015р. (справа №К9991/35087/12) та від 15.09.2015р. (справа №К/800/13763/14).

Доводи відповідача про неможливість контрагентами позивача здійснювати господарську діяльність, оскільки деякі з них визнані банкрутом, по деяким не встановлено місцезнаходження, деякі зареєстровані за адресами масової реєстрації, деякі припинені, сприймаються судом критично, оскільки з матеріалів справи встановлено, що на момент здійснення спірних операцій, контрагенти були діючими.

Крім того, чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

В разі порушення контрагентом податкової дисципліни, відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача повністю ґрунтуються на сумнівах та припущеннях, що є неприпустимим у податкових правовідносинах, які не доведені у встановленому порядку і які суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв з огляду на положення частини другої статті 71 КАС України, відповідно до якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 07 квітня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді А.Б.Парінов

І.В.Федотов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Федотов І.В.

Парінов А.Б.