Справа № 404/7290/16-а(2-а/404/112/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Бершадська О.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2017 рокусправа № 404/7290/16-а(2-а/404/112/17)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року у справі №404/7290/16-а(2-а/404/112/17) за позовом ОСОБА_2 до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Кіровського районного суду м.Кіровограда з адміністративним позовом до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в переведенні його з пенсії за вислугу років, яку він отримав згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за віком, із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 22.10.2016 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- стягнути на його користь сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 20 вересня 1992 року є пенсіонером, пенсія йому призначена за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 22 жовтня 2016 року він набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 22 жовтня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 22.10.2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом від 09.11.2016 року за № 524/С-11 його повідомлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення попереднього виду пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік. Вважає відповідь від 09.11.2016 року за № 524/С-11 незаконною та такою, що суперечить вимогам абз.4 ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а дії відповідача щодо відмови за його зверненням у перерахунку пенсії за віком, із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 22.10.2016 року - протиправними.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22 жовтня 2016 року.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком починаючи з 22 жовтня 2016 року, із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Присуджено із Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі - 551,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач 10.10.2016 року звернувся за призначенням пенсії за віком, у заяві зазначив, що отримує пенсію по вислузі років по лінії Міністерства оборони, отже право на призначення пенсії в органах Пенсійного фонду вже використав. Надалі позивач мав право на перехід на інший вид пенсії до іншого управління, але не на повторне призначення пенсії.

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 23.04.2012 року №327, пенсії призначені до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та із застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі сільському господарстві за 2003-2006 року відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», перераховуються із застосуванням показників середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі сільському господарстві, за 2007 рік. Дії відповідача повністю узгоджуються з вищезазначеною нормою, яка є чинною та не взята до уваги судом першої інстанції.

Пенсія позивачу призначена з 03.12.1994 року, тобто право на призначення пенсії позивач використав і надалі мав право тільки на перехід на інший вид пенсії із застосуванням норми постанови КМУ від 23.04.2012 року №327.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_2 із 20.09.1992 року перебував на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримував пенсію за вислу років у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Позивач звернувся до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою за призначенням пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, подавши при цьому атестат про зняття з обліку з 01.11.2016 року №34659, виданий Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області.

Листом від 09.11.2016 року №524/С-11 відповідач повідомив позивача про те, що відсутні підстави для призначення йому пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року зверненню за перерахунком пенсії. Зазначив, що позивач одержував пенсію призначену за військовим законом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення" з 01.05.2012 року по особовим рахунках, по яких пенсія призначалась із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2006 рік проводилось осучаснення заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197,91 грн. При призначенні позивачу пенсії за віком, середньомісячний заробіток було обчислено з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік (а.с. 9).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон України №1058-ІV), за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, питання щодо виплати пенсії за вислугою років не входять до правового поля Закону України №1058-ІV, а регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закону України №2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону України №2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону України №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України №1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

У відповідності до ст.7 Закону України № 2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058-ІV, з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Однак, при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яку отримував позивач до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Крім того, в ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058- ІV мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню, а показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, в даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зазначена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 31 березня 2015 року №21-612а14, який в силу ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22 жовтня 2016 року, оскільки пенсію йому було призначено відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України № 1058-ІV він звернувся вперше.

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року у справі №404/7290/16-а(2-а/404/112/17) за позовом ОСОБА_2 до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинення певних дій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва