Справа № 195/153/17-а(2-а/195/59/17)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № 195/153/17-а(2-а/195/59/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Спірічєва Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати рішення управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області про утримання призначеної пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, протиправним та скасувати його; зобовязати управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату недоотриманої пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано рішення управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області про утримання призначеної ОСОБА_1, пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, протиправним та скасовано його.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату недоотриманої пенсії за віком ОСОБА_1, з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з липня 2012 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати на посаді сільського голови.

З 01.04.2015 року управлінням Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області припинено виплату пенсії позивачу.

На заяву ОСОБА_1 від 17.01.2017 року, органом Пенсійного фонду листом від 19.01.2017 року було повідомлено позивачу, що пенсію було припинено у звязку перебуванням на посаді, яка дає право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України «Про державну службу».

Вирішуючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Стосовно позовних вимог щодо виплати призначеної пенсії з 1 квітня 2015 року.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вимогами частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Між тим, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулася до суду про захист на його думку порушених прав з 01.04.2015 року. А позовну заяву було подано у січні 2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас, з матеріалів справи суд апеляційної інстанції вбачає, що судом першої інстанції не вирішувалося питання пропуску позивачем строку звернення до суду та поважності причин пропуску строку,

При цьому, поважних причин, щодо пропуску строку звернення позивачем не наведено, відповідні докази, з яких суд міг би дійти висновку щодо поважності пропуску строку звернення до суду в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості з моменту неотримання пенсії за квітень 2015 року, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком суду апеляційної інстанції відсутні, тому у зв`язку зі зверненням позивача до суду у січні 2017 року позовні вимоги позивача за період з 01 квітня 2015 року по 30 червня 2016 року підлягають залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог з 01 липня 2016 року суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Так, матеріали справи свідчать, що позивач отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та продовжує працювати на посаді голови сільської ради.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування (ст.2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"). За змістом ст. З вказаного Закону, посадами в органах місцевого самоврядування в тому числі є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Отже, зі змісту вищевказаних норм слідує, що особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (крім технічних працівників та обслуговуючого персоналу), підпадає під дію Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відтак, під час роботи на посаді голови сільської ради позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, відповідно на нього поширюється ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, 1 квітня 2015 року набрав чинності ОСОБА_2 №213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким внесено зміни до статті 47 Закону №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

ОСОБА_2 № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Водночас Законом №213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", також було внесено зміни до ч.7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

При цьому, з урахуванням порушення позивачем строків звернення до суду до спірних відносин підлягає застосуванню ОСОБА_2 України №911-VIIІ від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015 року №911, який набрав чинності з 01.01.2016 року, статтю 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, передбачено що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється.

Також, вказаним Законом були внесені відповідні зміни до ч.7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та зазначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Закон України від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" не визнаний неконституційним та є чинним, тому дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах в органах місцевого самоврядування поширюється на позивача в повному обсязі.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати йому пенсії за період з 01.07.2016 року не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 203, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 р. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.04.2015 року по 30.06.2016 року залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим