Справа № 803/469/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2017 року Справа № 803/469/17

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ксензюк А.Я., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу від 05 листопада 2015 року за №216/6 «Про взяття до відома інформації щодо внесення змін у складі керівних органів Волинського обласного відділення Всеукраїнського обєднання ветеранів».

Позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIIII, який набрав чинності 01 січня 2017 року) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до частини першої статті 4 цього ж Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII (який набрав чинності 1 січня 2017 року) з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600 грн.

Таким чином, за подання до адміністративного суду фізичною особою ОСОБА_1 даного адміністративного позову немайнового характеру слід сплатити судовий збір за ставкою, визначеною підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 640 грн.

В порушення вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно із частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено частинами першою, другою статті 100 цього ж Кодексу, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо.

За приписами частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про результати узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1 - 4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» від 29 вересня 2016 року №14 зазначено, що з вимог Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі у здійсненні права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень (або його посадових, службових осіб) у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених особою доводів. Так, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Системний аналіз зазначених вище положень Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави дійти висновку про те, що у позовній заяві позивач повинен обґрунтувати дотримання ним строку звернення до суду з адміністративним позовом, вказавши, коли саме він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваними діями, бездіяльністю чи рішеннями органів владних повноважень, а у випадку подання адміністративного позову після закінчення строків, установлених законом - вказати поважні причини, одночасно подавши на їх підтвердження відповідні та належні докази та письмове клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з тексту позовної заяви, спір між позивачем та Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області виник з приводу винесення наказу від 05 листопада 2015 року за №216/6 «Про взяття до відома інформації щодо внесення змін у складі керівних органів Волинського обласного відділення Всеукраїнського обєднання ветеранів».

Проте, адміністративний позов поданий позивачем лише 10 квітня 2017 року, що підтверджується відбитком штемпеля Волинського окружного адміністративного суду, тобто після закінчення шестимісячного строку.

При цьому, в порушення вимог пунктів 4, 5 частини першої, частини другої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві не обґрунтовано дотримання строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, а саме не зазначено, коли останньому стало відомо про винесення наказу від 05 листопада 2015 року за №216/6, а також не приєднано будь-яких доказів на підтвердження даних обставин, що позбавляє суддю можливості виконати вимоги частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з'ясувати, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, або чи є підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними в разі подання адміністративного позову з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Тому, позивачу слід усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом обґрунтування дотримання строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, а у випадку пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом - вказати поважні причини, одночасно подавши на їх підтвердження відповідні та належні докази та відповідне письмове клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а також шляхом сплати судового збору відповідно до заявлених позовних вимог та подання суду доказів його сплати (оригіналу платіжного доручення чи квитанції).

На підставі наведеного позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків до 25 квітня 2017 року.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк