Справа № 554/9692/16-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.03.2017 Справа № 554/9692/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.03.2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Антонова С.В.,

секретаря Плаксюк І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача інспектора патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, прохаючи суд визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу 13.11.2016 року за адресою: м.Полтава, вул.Шевченка, 52; скасувати постанову відповідача АР №156686 про накладення адміністративного стягнення на позивача у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП.

31.03.2017 року Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави залучено до участі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до відповідача - інспектора 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 13.11.2016 року інспектором 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Полтава лейтенантом поліції ОСОБА_2, було винесено постанову серії АР №156686 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Ладур С.К. виявив, ніби позивач 13.11.2016 року об 11 годині 01 хвилині на перехресті вул.Шевченка та вул.В.Чорновола в м.Полтаві зупинився у недозволеному місці.

Стаття 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Тому, в даному випадку відповідач повинен був розглянути справу за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 164, 36008. Проте, інспектор Ладур С.К. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав ОСОБА_1 можливості скористатись своїм правом, передбаченим ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор поліції проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин справи.

Після висловлення звинувачень, інспектор поліції на вулиці, як вказано у постанові, Шевченка, 52, біля автомобіля позивача виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Таким чином, своїми діями, відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу включно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме: проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, прохав суд задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач, інспектор роти №3 батальйону УПП у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог позивача та просив відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 13.11.2016 року здійснив зупинку автомобіля НОМЕР_1, на перехресті вул.Шевченка та ОСОБА_5 в м.Полтава, порушивши вимоги п.15.9 (ґ)Правил дорожнього руху України.

Так, згідно з ч.1 ст.276 КУпАП та п.2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, ч.2, ч.3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, позовні вимоги з приводу проведення розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, є безпідставними.

Окрім цього, позивач мав можливість на місці ознайомитися із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Таким чином, ОСОБА_1 дійсно порушив ПДР, а тому його позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у судовому засіданні вважала позов ОСОБА_1 безпідставним та необґрунтованим та повністю заперечувала проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 13.11.2016 року здійснив зупинку автомобіля НОМЕР_1, на перехресті вул.Шевченка та вул.В.Чорновола в м.Полтавав, чим порушив вимоги п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Згідно з п.15.9 (ґ) ПДР, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Розміщення транспортного засобу з порушенням вказаного пункту ПДР зумовлює обмежену оглядовість для водіїв інших автомобілів, що приближаються до перехрестя, що може спричинити ДТП.

Відповідальність за дане порушення передбачена ч.1 ст.122 КУпАП: порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, не надання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів до ходів громадян, що становить 255 гривень.

Так, згідно з ч.1 ст.276 КУпАП та п.2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, ч.2, ч.3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року є неактуальним та запізненим, так як дане рішення стосувалося діяльності Державтоінспекції, працівники якої протоколи про вчинення правопорушення на місці, а постанову виносили за місцем дислокації підрозділу, на території якого вчинено правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується відеозаписом подій нагрудної відеокамери поліцейського.

Таким чином, інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава лейтенант поліції ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєно, а тому він діяв в межах правового повноважень і не порушив норм процесуального права.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши відеозапис адміністративного правопорушення, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 11 КАС України зазначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію» вказує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 № 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушеннябезпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, іншихнормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року №4/1, повноваженнями поліцейського патрульної поліції під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Ч.2 ст.258 КУпАП зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП та п. 2 розділу 3 вказаної вище Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, ч.1, ч.2, ч.3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що 13.11.2016 року інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава ОСОБА_2було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР 2 №156686 відносно ОСОБА_1 Згідно з постановою 13.11.2016 року об 11.10 год., ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля НОМЕР_1, на перехресті вул.Шевченка та вул.В.Чорновола в м.Полтава, чим порушив вимоги п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху України, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року. У звязку з цим, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с. 6).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій, на якому відображено процес винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 розяснювались його права, при цьому будь-яких клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи чи надання часу для отримання правової допомоги ним не заявлялось (а.с. 33).

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідачем незаконно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року з огляду на наступне.

Так рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року

здійснено офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП в аспекті того, чи можна словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься у цьому положенні, розуміти як таке, що дозволяє здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення одразу після складення протоколу про таке правопорушення.

Натомість в подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року внесено зміни до ст. 258 КУпАП, у відповідності до яких протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Цим же законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП відповідно до яких органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою статті 122 КУпАП.

Вказані положення законів не визнані неконституційними та відповідно не оцінювались Конституційним Судом України при прийнятті рішення №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, оскільки були прийняті після постановлення цього рішення.

Таким чином інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 правомірно виніс на місці вчинення правопорушення постанову серії АР2 №156686 від 13 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано єдине стягнення, яке передбачене санкцією вказаної статті - штраф у розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У звязку з цим підстави для визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 122, 222, 276 КУпАП, ст.ст.71, 86, 159-163, 167, 171-2, 186 КАС України, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов