Справа № 635/1292/17
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/1292/17
Провадження №2а/635/57/2017
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Грищука Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії АР № 908103 від 15 лютого 2017 року, що винесена інспектором роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову вказує, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення інспектор роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 дійшов до неправомірного висновку про порушення ним вимог ПДД України. Позивач зазначив, що постанова відносно нього була винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, 15 лютого 2017 року о 20-35 годині він рухався на автомобілі Honda, н.з. N503NM, в м. Харкові по вул. Полтавський шлях в напрямку окружної дороги. В цей час, в районі вул. Полтавський шлях, 181-а його було зупинено екіпажем патрульної поліції та винесено постанову серії АР№908103, з тих підстав, що він нібито в районі вул. Полтавський шлях, біля будинку 190 здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР України та керував автомобілем із забрудненим номерним знаком, чим порушив п.2.9.в. ПДР України.

Позивач зазначає, що ПДД України не порушував, на жовтий сигнал світлофора не рухався, номерний знак забруднений не був, його було видно з відстані 20 та більше метрів.

Крім того, зазначає, що наполягав на присутності адвоката при складанні постанови про адміністративне правопорушення, але його вимоги задоволені не були.

Постанова про адміністративне правопорушення складена з грубими порушеннями, оскільки не містить даних про те, яким саме технічним засобом було зафіксоване нібито скоєне ним адміністративне правопорушення, та чи було воно взагалі зафіксоване. Постанова заповнена нерозбірливим почерком та закріплена печаткою органу, відомостей про який немає в Реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, також печатка не містить реквізитів вказаного вище органу та гербу України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 лютого 2017 року інспектором роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 908103, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 15 лютого 2017 року о 20 год. 35 хв., керував автомобілем Honda, н.з. N503NM по вул. Полтавський шлях, 190 в м. Харкові із забрудненим знаком, що не давало можливості прочитати номерний знак з відстані 20 м., чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України, та здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачами під час розгляду справи не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 3 ст.122, ч.6 ст. 121 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

При цьому, за приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача, в якій позивач зазначає, що не порушував ПДД України.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності враховано будь-які докази перелічені у ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які підтверджують вину позивача у вчиненні правопорушення, позивачу надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз'яснено його права та обов'язки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є протиправними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.6 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на порушення вимог законодавства при її винесенні, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 71, 158, 159, 160, 161, 162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.287,288,289,293 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностізадовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 098103 від 15 лютого 2017 року, що винесена інспектором роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121, ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

.

Суддя: І.В. Березовська