Справа № П/811/1038/16
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 рокусправа № П/811/1038/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрПродДонСервіс»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрПродДонСервіс» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УкрПродДонСервіс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 26 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо порушень позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам із контрагентами зазначеними у акті перевірки, а саме: ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Глорі ЛТД» ТОВ «Пауербуд», ТОВ «Юнітек-Трейд», ТОВ «ЮА «Лакшмі» та ТОВ «Контекст» оскільки позивачем були надані до перевірки усі первинні документи для підтвердження реальності господарських операцій.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено, при цьому суд виходив з відсутності реальності здійснених господарських операцій із зазначеними в акті перевірки контрагентами.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «УкрПродДонСервіс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги. Вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим фактам, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій із зазначеними в акті перевірки контрагентами. Зазначає, що висновки контролюючого органу ґрунтуються на припущеннях, зроблені без посилань на встановлені факти, а також приписи податкового законодавства України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «УкрПродДонСервіс» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник податкового органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2013 р. по 31.03.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2013 р. по 31.03.2016р., з питань нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.022011 по 31.03.2016 року.

За наслідками перевірки складено акт від 12.07.2016 р. №44/11-28-14-04/37383711, яким встановлено порушення позивачем:

- п.138.2, п.138.10.3 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток в сумі 104724,00 грн., в тому числі за 2013 рік в сумі 104724,00 грн., за 2014 рік в сумі 415792,00 грн.;

- п. 198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 429511,00 грн., в тому числі за квітень 2013 року на суму 50000,00 грн., листопад 2013 року на суму 16777,00грн., грудень 2016 року на суму 43439,00грн., січень 2014 року на суму 2735,00грн., квітень 2014 року 180143,00 грн. та листопад 2014 року на суму 136417 грн.

На підставі вказаного акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 26.11.2016 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 569267,00 грн., в тому числі за основним платежем 379511,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 189756,00 грн. (т.1,а.с.80-81);

- податкове повідомлення-рішення від 26.11.2016 р. № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 780 774,00 грн., в тому числі за основним платежем 520516,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 260258,00 грн. (т.1,а.с.82-83).

З акту перевірки вбачається, що ТОВ «УПДС» надано до перевірки видаткові накладні виписані ТОВ «Юнітек-Трейд» на адресу ТОВ «УПДС» (продукти харчування) в квітні 2014 року на загальну суму без ПДВ 900715,4грн.

Розрахунки проведені частково у безготівковій формі у сумі 103653,74 грн. та частково перевиставлено на ТОВ «Альянсінвесті» у сумі 977205,10 грн на підставі договору про відступлення права вимоги.

Згідно ІС «Податковий блок» встановлено наступне:

- ТОВ «Альянсінвесті», код 39001771 було зареєстровано в ДПІ у Кіровському р-ні м.Дніпропетровська,

- основний вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту,

- свідоцтво платника ПДВ скасовано 29.01.2015 року по причині внесення до ЄДР запису про відсутність підтвердження відомостей,

- стан платника - 12 - припинено, але не знято з обліку (КОР пусті, але не закриті)

- остання звітність з податку на додану вартість подана за травень 2014 року, з черня по листопад 2014 року подана з нульовими (відсутніми) показниками, з грудня 2014 року не подається,

- декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік не подана,

- інформація щодо наявності основних засобів, складських та офісних приміщень, кваліфікованого персоналу відсутня.

В податковому обліку вартість послуг в сумі 900715,4 грн. товариством віднесено до собівартості придбаних та реалізованих товарів в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

Також до перевірки надано договір поставки від 01.04.2014 року №б/н укладений між ТОВ «Юнітек-Трейд» (Постачальник, м.Київ, пров.Новопечерський, буд.19/3, кім. 10, код 38650771) та ТОВ «УПДС» (Покупець).

Згідно бази даних ІС «Податковий блок встановлено наступне:

- ТОВ «Юнітек-Трейд»();

- Стан платника - 11 - припинено, але не знято з обліку по причині визнання платника банкрутом;

- Юридична адреса платника - Донецька обл., м.Докучаєвськ, пров.Комунальний, буд. 12. кв. (офіс) 4

- Основний вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

- свідоцтво платника ПДВ анульовано 27.08.2014 року;

- Остання звітність з показниками подана за квітень 2014 року, за травень 2014 року подана з відсутніми (нульовими) показниками, з червня 2014 року - не подається.

- Згідно фінансової звітності підприємства за 2013 рік основні засоби відсутні, за 2014 рік - баланс не подано.

- Декларацію з податку на прибуток за 2014 рік не подано.

- Податкові накладні на придбання продукції, в подальшому реалізованої на адресу ТОВ «УПДС», в ЄРПН не зареєстровані, що не дає можливість ідентифікувати номенклатуру та походження товару. Згідно ЄРПН, номенклатура придбаних товарів (робіт, послуг) у квітні 2014 року - запасні частини, парафін, оренда.

Згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, рахується розбіжність у сумі 180143,12 грн. між задекларованим ТОВ «УПДС» податковим кредитом та задекларованими ТОВ «Юнітек-Трейд» податковими зобовязаннями.

ГУ ДФС у Кіровоградській області отримано акт ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві від 14.08.2014 р. № 2468 /26-55-22-01/38650771 «Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Юнітек-Трейд» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року»,

Крім того, ТОВ «УПДС» за перевіряємий період до перевірки не надано жодного документа щодо підтвердження якості продуктів харчування (м'ясо курей, молочна продукція, овочі, фрукти, ковбаси) отриманих від ТОВ «Юнітек-Трейд».

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Юнітек Трейд» не можливо підтвердити (відсутність за місцезнаходженням підприємства, подріблення податкових накладних, що унеможливлює ідентифікування походження товару, поставленого на адресу ТОВ «УПДС», відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій) ТОВ «УПДС» завищено собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за рахунок включення до її складу вартість продуктів харчування відображених як придбані від ТОВ «Юнітек Трейд» в сумі 900715,4 грн. в т.ч. за 2014 рік в сумі 900715,4 грн.

ТОВ «УПДС» надано до перевірки видаткові накладні виписані ТОВ «ЮА «Лакшмі» на адресу ТОВ «УПДС» (крупа в асортименті) в жовтні-листопаді 2014 року

Згідно бази даних ІС «Податковий блок встановлено наступне:

- ТОВ «ЮА «Лакшмі»()

- Стан платника - 0 - платник податків за основним місцем обліку

- Юридична адреса платника - м.Дніпропетровськ, вул..Гоголя, буд.7-А

- Основний вид діяльності - діяльність у сфері права

- Зареєстровано платником ПДВ з 01.09.2014 року, анульовано 02.02.2015 року по причині внесення до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ від 12.02.2015 року-діюче

- Інформація щодо наявності виробничого обладнання, складських та офісних приміщень, кваліфікованого персоналу відсутня.

- Податкові накладні на придбання продукції, в подальшому реалізованої на адресу ТОВ «УПДС», в ЄРПН не зареєстровані, що не дає можливість ідентифікувати номенклатуру та походження товару.

ГУ ДФС у Кіровоградській області отримано податкову інформацію ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ТУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.02.16 № 5351/7/04-63- 22-04 «Результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Юридична Агенція «Лакшмі» за звітний(і) період(и) декларування ПДВ жовтень - грудень 2014р.з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ГЛОБАЛХОЛДИНГ» () за період жовтень, листопад, грудень 2014р., з ГІП «АБСОЛЮТ ТРАНС» () за період листопад 2014р., з TOB «АВЕРІК» () за період листопад 2014р., а також при визначенні сум податкового кредиту за жовтень - грудень 2014р».

Крім того, ТОВ «УПДС» за перевіряємий період до перевірки не надано жодного документа щодо підтвердження якості отриманих від ТВ «ЮА «Лакшмі» продуктів переробки сільськогосподарської продукції (крупи).

У наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено, що пункт навантаження - м.Полтава, хоча юридична адреса ТОВ «ЮА «Лакшмі» - м.Дніпропетровськ, вул..Гоголя, 7-А. при тому що інформація про наявність за адресою м.Полтава обєкта оподаткування відсутня, а отже фактично не відомо з якого обєкту (складу) відбувався відпуск товару, що призводить до не можливості ідентифікації фактичного місця завантаження.

Крім того, у товарно-транспортних накладних №03/11 від 03.11.14, №05/11 від 05.11.14, №07/11 від 07.11.14, №13/11 від 13.11.14, №14/11 від 14.11.14 не зазначено пункт розвантаження товару, що не дає можливості ідентифікувати адресу, за якою поставлено даний товар.

ТОВ «УПДС» надано до перевірки видаткові накладні виписані ТОВ «Пауербуд» на адресу TOB «УПДС» (продукти харчування) в серпні 2014 року згідно договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Пауербуд» (Постачальник) та ТОВ «УПДС» (Покупець) б/н від 01.08.2014 року, згідно якого Продавець (ТОВ «Пауербуд») зобов'язується передати у власність Покупцю (ТОВ «УПДС») продукти харчування (Товар) в асортименті. Факт передачі Товару у власність Покупця оформляється Сторонами шляхом підписання двостороннього Акту прийому-передачі Товару або видаткової накладної, які підписуються сторонами в момент передачі-приймання Товару. Загальна ціна (вартість) Товару за цим Договором складає 168878,94 грн., у т.ч. ПДВ 28146,49 грн. Оплата вартості Товару здійснюється Покупцем протягом 365 днів з моменту підписання даного Договору. Договір набирає чинності з дати його укладення Сторонами та діє до моменту повного та належного виконання сторонами усіх зобов'язань за цим Договором.

В той же час у вищезазначеному Договорі не визначено, яким чином здійснюється доставка Товару.

ТОВ «УПДС» не надано до перевірки товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню товару згідно укладеного договору, що унеможливлює встановлення виду транспортних засобів, якими здійснювались послуги по перевезенню, та ідентифікування перевезеного товару.

Крім того, ТОВ «УПДС» за перевіряємий період до перевірки не надано жодного документа щодо підтвердження якості отриманих від ТОВ «Пауербуд» продуктів харчування (молокопродукти, овочі, фрукти).

Згідно бази даних ІС «Податковий блок» встановлено наступне:

ТОВ «Пауербуд», код 38149657, м.Київ. Основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель Стан 0 - платник податків за основним місцем обліку. Свідоцтво платника ПДВ скасовано 25.11.2014 року по причині внесення до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням. Декларацію з податку на прибуток за 2014 рік не подано. Інформація щодо наявності основних засобів, складських та офісних приміщень, кваліфікованого персоналу відсутня.

Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «УПДС» по взаємовідносинах з ТОВ «Пауербуд», код за за період з 01.08.2014 по 31.08.2014», за результатами якої зменшено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (ряд. 19 Декларації) на загальну суму 28147 грн., в тому числі за серпень 2014 року на суму 28147: грн.(акт від 26.02.2015 №21/11-23-22-01/37383711).

Враховуючи той факт, що реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Пауербуд» не можливо підтвердити (відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій, підміна товарних позицій при придбання та продажу) ТОВ «УПДС» завищено собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за рахунок включення до її складу вартість продуктів харчування, відображених як придбані від ТОВ «Пауербуд» в сумі 140732,43 грн. в т.ч. за 2014 рік в сумі 140732,43 грн .

Факт здійснення господарських операцій з продажу контрагентами-постачальниками: ТОВ «Юнітек-Трейд», ТОВ «ЮА «Лакшмі» та ТОВ «Пауербуд» та відповідно придбання товарів (робіт, послуг) контрагента покупцем - ТОВ «УПДС» не підтверджено, а тому відсутні підстави для податкового обліку відповідних операцій. Необхідною умовою для відображення операцій у складі доходу та витрат є факт реалізації/придбання товарів, робіт та послуг.

TOB «УПДС» отримало інформаційно- консультаційні послуги від ТОВ «Глорі ЛТД» та ТОВ «Ремторгснаб» на суму без ПДВ 551180 грн., (на тему - ринок оптової торгівлі та оцінка фінансового стану ТОВ «УПДС», в яких не розкрито зміст господарської операції та не доведено факт використання в господарській діяльності ТОВ «УПДС».

Між ТОВ «УПДС» та ТОВ «Ремторгснаб» укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг №б/н від 04.11.2013 року.

Поряд з цим до перевірки надано протягом 2013 року типові акти приймання-передачі наданих послуг в яких зазначено, що ТОВ «Ремторгснаб» надав консультації ТОВ «УПДС» на тему «Ринок оптової торгівлі».

Розрахунки проведені в безготівковому порядку, протягом 2013 року - на загальну суму 661416грн., з урахуванням договору про відступлення права вимоги від 20.05.2013 року, укладеного ТОВ «Ремторгснаб» з ТОВ «Глорі ЛТД».

Стан платника -16 - припинено(ліквідовано) закрито в зв'язку із визнанням ТОВ «Ремторгснаб» господарським судом банкрутом.

ТОВ «Ремторгснаб» було платником ПДВ відповідно свідоцтва про реєстрацію платником ПДВ № 200081695 від 01.12.2012 в період з 01.12.2012 по 01.04.2014. Свідоцтво анульовано в звязку із - ліквідацією підприємства за власним бажанням.

Основний вид діяльності: 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту

Середня чисельність найманих працівників становить 6 -осіб.

Між ТОВ «УПДС» та ТОВ «Глорі ЛТД» укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг №б/н від 01.03.2013 року.

ТОВ «Глорі ЛТД» закрито 08.11.2013 року (номер прийняття рішення про припинення №904/6140/13 від 29.10.2013).

Стан платника - 11 припинено, але не знято з обліку.

ТОВ «Глорі ЛТД» було платником ПДВ відповідно свідоцтва про реєстрацію платником ПДВ № 200064330 від 01.09.2012 в період з 01.09.2012 по 26.07.2013. Свідоцтво анульовано в звязку із - ліквідацією підприємства за власним бажанням

Основний вид діяльності: 46.19-діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Інформація щодо кількості працюючих відсутня.

Складені між замовником та виконавцями (ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Глорі ЛТД») акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) не містять конкретної інформації чи посилань на

первинні документи щодо змісту, складу та обсягу господарських операцій, одиниць виміру, місць та дат надання робіт (послуг), конкретного переліку виконаних робіт (послуг), а також інформації відносно того в чому виражений результат виконаних послуг.

Тобто, зазначені акти складені з порушенням вимог частини 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88 та не підтверджують фактичне виконання ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Глорі ЛТД» для ТОВ «УПДС» повного (доволі значного) комплексу з надання маркетингових та інформаційно-консультативних послуг та відповідно не підтверджують фактичне отримання зазначених робіт (послуг) ТОВ «УПДС».

Перевіркою встановлено, що підприємство на порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010року №2755-VI (із змінами та доповненнями) завищено суму податкового кредиту на 29281,87 грн., в результаті недостовірного відображення сум ПДВ в податковій звітності, зокрема не підтвердження даних податковими накладними, що підтверджено даними автоматизованого співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту в розрізі контрагентів, між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість а саме:

- січень 2014 року ПДВ в сумі 2735,17 грн. - товариством не визначено контрагента. Згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту в розрізі контрагентів за січень 2014 року рахуються розбіжності в сумі 2735,17 грн.;

- жовтень 2014 року ПДВ в сумі 13273,35 грн. - по взаємовідносинах з ТОВ «Контекст». Згідно аналізу 5 додатку контрагента встановлено, що ТОВ «Контекст» не задекларовано податкові зобовязання по взаємовідносинах з ТОВ «УПДС» за жовтень 2014 року. Згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту в розрізі контрагентів за жовтень 2014 року рахуються розбіжності в сумі 13273,35 грн.

- листопад 2014 року ПДВ в сумі 13273,35 грн. - по взаємовідносинах з ТОВ «Контекст». Згідно аналізу 5 додатку контрагента встановлено, що ТОВ «Контекст» не задекларовано податкові зобовязання по взаємовідносинах з ТОВ «УПДС» за жовтень 2014 року. Згідно автоматизованої системи співставлення податкових зобовязань і податкового кредиту в розрізі контрагентів за жовтень 2014 року рахуються розбіжності в сумі 13273,35 грн.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до ст.185, ст. 188-189, ст.198, 201 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту Покупця.

Підпунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 даного кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст.198 ПКУ вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4., п.201.10, ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний виписати податкову накладну у двох екземплярах та надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені за законом певні реквізити, у т. ч. ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.200.1-200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті і перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг, а залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «Укрпроддонсервіс» (покупець) та контрагентом ТОВ «Юнітек-Трейд» (продавець) було укладено договір поставки від 01.04.2014 року, згідно якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (продукти харчування ) в асортименті, кількості та за цінами визначеними в видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору (т.1,а.с.240-242).

На підтвердження здійснення господарських взаємовідносин по даному договору позивачем надано видаткові накладні (т.1,а.с.243-250,т.2,а.с.1-27) та податкові накладні (т.2,а.с.28-62).

В підтвердження отримання оплати за отримані продукти харчування, позивачем надано копію договору відступлення права вимоги (цесії) від 20.06.2014 р., укладеного між ТОВ «Юнітек Трейд» та ТОВ «Альянсінвесті» (т.2,а.с.64) та банківських виписок (т.2,а.с.65-66).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у постачальника ТОВ «Юнітек-Трейд» відсутні необхідні трудові ресурси і технічні умови для здійснення задекларованого виду діяльності, а саме - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Податкову звітність з ПДВ ТОВ «Юнітек-Трейд» подано за квітень 2014 року, за травень 2014 року податкова декларацію подано з відсутніми (нульовими) показниками, з червня 2014 року податкова звітність не подається.

Податкові накладні на придбання продукції, в подальшому реалізованої на адресу позивача, в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровані, що не дає можливості ідентифікувати номенклатуру та походження товару.

Відповідно до договору поставки товарів від 01.04.2014 р. №б/н зазначено, що доставка продукції здійснюється транспортом постачальника на адресу складу покупця м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 13. Всі витрати, пов'язані з транспортуванням та доставкою продукції, здійснюється за рахунок постачальника. В той же час товарно-транспортних накладних, які б підтвердили факт постачання товару, згідно укладеного договору надано не було.

Крім того позивачем не надано жодного документу щодо підтвердження якості придбаних продуктів харчування (м'яса курей, молочної продукції, фруктів та ковбасних виробів), які отримані від ТОВ «Юнітек- Трейд».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Позиція ДПІ полягає лише в тому, що підприємство має стан - 11 припинено, але не знято з обліку по причині визнання платника банкрутом; свідоцтво платника ПДВ анульовано 27.08.2014 року. Остання звітність з показниками подана за квітень 2014 року, за травень 2014 року подана з відсутніми (нульовими) показниками, з червня 2014 року - не подається.

Проте, зазначені обставини не можуть спростовувати реальність господарської операції, яка мала місце у квітні 2014 року.

Крім того відсутність у контрагента позивача можливостей для надання послуг в силу відсутності основних засобів та персоналу не може свідчити про нереальність угод через те, що укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі надання послуг та поставки товару, податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит та на формування валових витрат в залежності від того, за яких ресурсів (власних або залучених) надавалися послуги або здійснювалася поставка товару постачальником.

Крім того видаткові накладні з боку ТОВ «Юнітек-Трейд» підписані директором цього підприємства ОСОБА_1 а з боку позивача відповідальним працівником ОСОБА_2, що спростовує висновок суду першої інстанції про підписання цих документів невстановленими особами.

Колегія суддів також зазначає, що відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Так, відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України N 363 від 14.10.97 р., товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів.

Також слід зазначити, що вказані правила регулюють інші правовідносини, ніж ті що склалися між позивачем та його ТОВ « Юнітек Трейд».

Також слід зазначити, що придбані продукти харчування в подальшому були реалізовані позивачем до інших підприємств, з яким були укладені договори поставки, тобто підтверджується факт використання товару у власній господарській діяльності та підтверджує рух активів.

27.10.2014 року між позивачем (покупець за договором) та ТОВ «ЮА «Лакшмі» (продавець за договором) укладено договір №27/14. Предметом укладеного договору є постачання крупи в асортименті (перлова, пшенична, ячмінна, кукурудзяна), згідно з заявкою покупця.

На підтвердження виконання зазначеної господарської операції позивачем надано копії видаткових накладних (т.1,а.с.194,196,198,200,202,204,206,208,210,212,214) та податкових накладних (т.1,а.с.216-223).

В підтвердження отримання оплати за отримані товари, позивачем надано копії банківських виписок (т.1,а.с.224-239).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у постачальника ТОВ «ЮА «Лакшмі» відсутні необхідні трудові ресурси і технічні умови для здійснення задекларованого виду діяльності. Крім того, судом встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «ЮА «Лакшмі» - діяльність в сфері права (стор. 15 Акту перевірки) (т.1,а.с.25).

Крім того, в товарно-транспортних накладних відсутня будь-яка інформація, стосовно вантажно-розвантажувальних операцій.

В товарно-транспортних накладних, зазначено, що пункт навантаження м. Полтава (юридична адреса ТОВ «ЮА «Лакшмі» м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя,7а). При цьому, інформації щодо наявності у ТОВ «ЮА «Лакшмі» будь яких об'єктів (складів чи інших приміщень), не надано. В графі «пункт розвантаження» зазначено ТОВ «Маріоніка», с. Опитне, Артемівський район, Донецька область (т.1,а.с.195,197,199,201,209,215), що свідчить про постачання товару на адресу ТОВ «Маріоніка», а не позивача.

Крім того, товарно-транспортні накладні №03/11 від 03.11.2014р., №05/11 від 05.11.2014 р., №07/11 від 07.11.2014р., №13/11 від 13.11.2014 року та №14/11 від 14.11.2014 р. взагалі не містять даних про розвантаження товару, що також не дає можливість ідентифікувати адресу, за якою здійснено постачання товару (т.1,а.с. 203,205,207,211,213).

Документів, які б підтверджували якість отриманих від ТОВ «ЮА «Лакшмі» продуктів переробки сільськогосподарської продукції (круп) також не надано.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне .

Той факт, що у ТОВ «Лакшмі» основний вид діяльності у сфері права не може спростовувати факт здійснення господарських операцій по поставці круп в асортименті, оскільки не є діяльністю, яка потребує ліцензування.

Відсутність сертифікатів якості на товар, як обставину яка виключає реальність господарської операції, як на тому наполягає податковий орган, не може братися до уваги, оскільки наявність або відсутність зазначених документів не може підтверджувати або спростовувати самого факту здійснення господарської операції.

Крім того як вбачається з матеріалів справи видаткові накладні підписані з боку ТОВ «ЮА Лакшмі» директором цього підприємства ОСОБА_3, від позивача документи підписані директором ОСОБА_4 що спростовує висновок суду першої інстанції про підписання цих документів невстановленими особами.

Крім того як вже зазначалося вище відсутність у контрагента позивача можливостей для надання послуг в силу відсутності основних засобів та персоналу не може свідчити про нереальність угод через те, що укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі надання послуг та поставки товару, податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит та на формування валових витрат в залежності від того, за яких ресурсів (власних або залучених) надавалися послуги або здійснювалася поставка товару постачальником.

Факт поставки продукції на адресу не позивача а відразу на адресу ТОВ «Маріоніка» не спростовує факту поставки продукції, крім іншого між позивачем та ТОВ «Маріоніка» було укладено договір на поставку продукції № 14/10 від 14 жовтня 2014 року, що підвереджує факт подальшого використання придбаного товару в господарській діяльності позивача.

Щодо товарно-транспортних накладних, які на думку податкового органу оформлені з порушенням норм чинного законодавства, внаслідок відсутності в них конкретної адреси пункту навантаження, слід зазначити наступне.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., визначено такий документ як товарно-транспортна накладна. Між тим, вказані Правила не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обовязки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Тобто, товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним (або іншим) транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Відсутність же в товарно-транспортних накладних конкретної адреси пункту навантаження, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

01.08.20114 року між позивачем та ТОВ «Пауербуд» (продавець за договором) укладено договір купівлі продажу, предметом якого є постачання товару (продуктів харчування) (т.1,а.с.152-153).

На підтвердження здійснення зазначеної господарської операції позивачем надано копії видаткових накладних (т.1,а.с.171-187) та податкових накладних (т.1,а.с.154-170). Оплата отриманих товарів підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок (т.1,а.с.188-191),

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у постачальника ТОВ «Пауербуд» відсутні необхідні трудові ресурси і технічні умови для здійснення задекларованого основного виду діяльності, а саме - будівництво житлових і нежитлових будівель.

Доказів того, що поставлений товар (молочні продукти, м'ясо птиці, фрукти, овочі та соуси) відповідає вимогам законодавства України щодо відповідних стандартів, як це передбачено в пункті 4.1.3 договору не надано.

Не надано також доказів транспортування товару, що не дає можливості встановити будь-яку інформацію, стосовно вантажно-розвантажувальних операцій (зокрема, встановити вид транспортних засобів, якими здійснювались послуги по перевезенню та, відповідно, ідентифікувати перевезений товар), про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи видаткові накладні з боку ТОВ «Паурбуд» підписані директором цього підприємства ОСОБА_5, а від імені позивача матеріально відповідальним працівником ОСОБА_2, що спростовує висновки суду першої інстанції про підписання цих документів невстановленими особами.

Щодо доводів податкового органу про відсутність необхідних трудових ресурсів і технічних умов для здійснення задекларованого основного виду діяльності, а саме - будівництво житлових і нежитлових будівель у ТОВ «Пауербуд», колегія суддів зазначає, що спірна господарська операція стосувалася поставки товару, а не надання послуг в сфері будівництва, що не може бути підставою визнання того, що господарська операція з поставки продукції не відбулася, крім іншого придбані продукти харчування в подальшому були реалізовані позивачем до інших підприємств, що свідчить про використання їх у власній господарській діяльності.

Відсутність сертифікатів якості на продукцію також не спростовує факту реальності господарської операції, крім того в подальшому придбана продукція була реалізована іншим підприємствам та яким відповідно були передані сертифікати якості на вказані продукти харчування.

Між позивачем (замовник за договором) та ТОВ «Ремторгснаб» (виконавець за договором) укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 04.11.2013 року. Предметом укладеного договору є надання інформаційно-консультаційних послуг з наступних питань (аналіз динаміки обсягу оптової торгівлі, характеристика структури ринку оптової торгівлі за формою діяльності, ринок логістики, український товарообіг і Європа; локальний український рітейл; основні напрямки розвитку, класифікація та види підприємств оптової торгівлі, система планів розвитку організації, визначення цілей просування, прогноз товарного ринку; методи прогнозування збуту; метод «витрати + прибуток»; метод «мінімальних витрат»; види цін у зовнішній торгівлі; суть і структура договору поставки; шляхи удосконалення оптового продажу товарів на торгівельному підприємстві (т.1,а.с.132-133).

На виконання зазначених господарських операцій були підписані акти про здачу-приймання наданих послуг (т.1,а.с.134-139), та видані податкові накладні (т.1,а.с.140-147).

Позивачем на підтвердження оплати послуг надано також виписки по рахунку (Т.1,а.с.147-151).

Крім того 01 березня 2013 між ТОВ «УкрПродДонСервіс» (замовник) та ТОВ «Глорі ЛТД» було укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг. Предметом договору є оцінка фінансового стану ТОВ «УкрПродДонСервіс» (т.2 а.с. 67).

На виконання зазначеної господарської операції був наданий акт прийому-передачі наданих послуг № ГЛ-0329/36 від 29 березня 2013 року (т.2 а.с.71) та надано договір про відступлення права вимоги від 20 травня 2013 року відповідно до якого право вимоги ТОВ «Глорі ЛТД» переходить до ТОВ «Ремторгснаб» (т. 2 а.с.68)

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що акти приймання-передачі наданих послуг містять лише відповідні результати (наприклад, інформаційно-консультаційні послуги, тощо) та не конкретизують осіб, яким надавалися послуги, не визначають часу надання таких послуг та загалом не розкривають сутності спірної господарської операції.

Жодного розрахунку вартості виконаних робіт, з огляду на вартість часу роботи фахівця та кількість людино/годин, надані позивачем документи також не містять.

В той же час як вбачається з матеріалів справи позивачем наданий фінансовий звіт про вплив наданих послуг на результати господарської діяльності позивача, так зокрема із зазначеного звіту вбачається збільшення прибутку підприємства позивача, крім іншого матеріали справи містять звіт доповнення до актів приймання передачі наданих інформаційно-консультаційних послуг в листопаді 2013 року за договором від 04 листопада 2013 року та оцінку фінансового стану ТОВ «УкрПродДонСервіс», що виконана відповідно до договору інформаційно-консультаційних послуг від 01.03.2013 року

Зазначені факти спростовують доводи податкового органу з приводу непідтвредження результатів наданих послуг.

Завдяки запровадженню вищевказаних інформаційних послуг, ТОВ «УкрПродДонСервіс» отримало додатковий прибуток через зростання продажу. Згідно аналізу фінансового звіту про вплив наданих послуг на результати господарської діяльності позивача, відбувся приріст продажу по окремих категоріях товарів, у порівнянні з попереднім періодом, що свідчить про те, що отримання позивачем інформаційних послуг позитивно позначилося на фінансовому стані підприємства, отриманому прибутку та, відповідно, на розмірі сплачених до бюджету податків.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції відхиляються твердження податкового органу відносно того, що інформаційні послуги, отримані позивачем від ТОВ «Ремторгснгаб» та ТОВ «Глорі ЛТД», не використовувались ним у власній господарській діяльності та не були направлені на отримання доходу.

Щодо послань податкового органу на те, що ТОВ «Контекст» не задекларовано податкові зобовязання по взаємовідносинам з ТОВ «УПДС» за жовтень та листопад 2014 року у сумі 13273,35 грн. та 13273,35 грн. відповідно, не може ставитися в вину позивача, оскільки не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Так з матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2014 року між ТОВ «УкрПродДонСервіс» та ТОВ «Контекст» було укладено договір купівлі продажу № 24-14 за яким продавець (ТОВ «Контекст») зобовязується продати , а покупець прийняти та оплатити товар, а саме мука пшенична 1 сорт, ціна товару : 3,62 в т. ч. НДС 0,60 грн., в кількості 44000 кг. На загальну суму 159280 грн.

На виконання умов вищевказаного договору було виписано видаткові та податкові накладні, рахунки фактури. Надано також посвідчення № ММ 200-008 від 03.11.2014 року про якість борошна.

На підтвердження перевезення вказаного товару надані товарно-транспортні накладні від 03 листопада 2014 року № 277 та № 278.

Таким чином, висновки ДПІ щодо нереальності господарської операції між ТОВ «УкрПродДонСервіс» та ТОВ «Ремторгснаб», ТОВ «Глорі ЛТД» ТОВ «Пауербуд», ТОВ «Юнітек-Трейд», ТОВ «ЮА «Лакшмі» та ТОВ «Контекст» не знайшли свого підтвердження, а є лише припущеннями податкового органу, що не може бути визнано достатньою підставою для визнання господарських операцій безтоварними.

Щодо посилань ДПІ на отримання актів перевірок деяких контрагентів позивача, колегія суддів зазначає, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, обставини, викладені ДПІ в Акті перевірки, не підтверджують факту вчинення позивачем податкового правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, позивачем суду апеляційної інстанції надано фінансовий звіт субєкта малого підприємництва за 2012 2014 роки, податкові декларації з ПДВ за 2012-2014 роки, узагальнена інформація щодо реалізації придбаної продукції у ТОВ «Пауербуд», ТОВ «Юнітек Трейд», товарні звіти позивача за квітень-серпень 2014 року, довідки управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області зустрічних звірок з приводу поставки придбаної продукції № 03-22/4 від 23.03.2017 р., № 04-09/121-з від 19.05.2015 р., № 08-09/157-з від 09.09.2016 р., реєстри платіжних доручень та видаткових накладних до зустрічної звірки. Вказані документи спростовують висновки ДПІ про безтоварність операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у спірних контрагентів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржені податкові повідомлення-рішення ДПІ не узгоджуються з критеріями правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені ч.3 ст.2 КАС України, відповідачем не доведено правомірність висновків Акту перевірки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, що могло б стати підставою для збільшення контролюючим органом податкових зобов'язань.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 названої статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову ТОВ «УкрПродДонСервіс» було сплачено судовий збір у розмірі 20250,61грн., при подачі апеляційної скарги 22275,68 грн., а всього 42526,29 грн., які, відповідно, і підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ч.3 ст.160, п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрПродДонСервіс» задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрПродДонСервіс» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.11.2016 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 569267,00 грн., в тому числі за основним платежем 379511,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 189756,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 26.11.2016 р. № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 780 774,00 грн., в тому числі за основним платежем 520516,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 260258,00 грн..

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрПродДонСервіс» (код за ) з Головного управління ДФС у Кіровоградській області (код за ), за рахунок її бюджетних асигнувань, судові витрати у вигляді судового збору розмірі 42526,29 грн. (сорок дві тисячі пятсот двадцять шість гривень 29 коп.)

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 13 квітня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник