Справа № 760/22773/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі №760/22773/15-а за заявою ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 267 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 06.01.2016 скасовано та ухвалено нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю в порядку ст. 267 КАС України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві під час виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015 у справі № 760/7902/15-а -задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві під час виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2015 року в справі №760/7902/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в частині нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 14.10.2014.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві під час виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2015 в справі №760/7902/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в частині здійснення перерахунків ОСОБА_1 пенсії з 01.11.2014 та з 01.12.2015 із застосуванням показника 70 % відповідних сум грошового забезпечення (замість належних 83% відповідних сум грошового забезпечення згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції станом на день призначення пенсії).

Встановлено судовий контроль над тим, щоб під час розрахунку розміру середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було включено суму одноразової грошової допомоги при звільненні.

В задоволенні інших вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено (а.с. 60-64).

У липні 2016 року позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з заявою про прийняття додаткової постанови щодо визначення способу виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі №760/22773/15-а (а.с. 70).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 у задоволенні вказаної заяви відмовлено (а.с. 97-99).

У подальшому, у листопаді 2016 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про здійснення судового контролю за виконанням вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі №760/22773/15-а шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі №760/22773/15-а, щоб під час розрахунку розміру середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було включено суму одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с. 105).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити його заяву.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, Вищий адміністративний суд України у листі від 09.01.2013 № 28/12/13-13 надав судам роз`яснення, що у разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви, відтак підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Частиною першою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У відповідності до п. 4 частини першої статті 207 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, в тому числі встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

При цьому, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Як свідчать матеріали справи, у резолютивній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі №760/22773/15-а встановлено судовий контроль над тим, щоб під час розрахунку розміру середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було включено суму одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Вищий адміністративний суд України у листі від 09.01.2013 № 28/12/13-13 надав судам роз`яснення, що у разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» №3 від 13.03.2017 вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Разом з цим, Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з відповідною заявою про здійснення судового контролю за виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року по справі №760/22773/15-а шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання вказаної постанови лише у листопаді 2016 року, тобто після прийняття судового рішення про встановлення судового контролю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, зі змісту частини першої статті 267 КАС України вбачається право, а не обов`язок суду, який ухвалив рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. За таких підстав апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.