Справа № П/811/652/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № П/811/652/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 18052016

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року

у справі № П/811/652/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Олександрійської (Світловодської) об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому з урахування зміни позовних вимог (а.с.63), просив:

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 21.04.2016 №53-17 про сплату податкового боргу з єдиного податку в сумі 9247,08 грн.

визнати протиправними дії відповідача щодо відображення в ІКП ФОП ОСОБА_3 суми податкового боргу з єдиного податку за четвертий квартал 2015 року в сумі 9247,08 грн. та пені, нарахованої на цю суму з дати нарахування цих сум.

зобов'язати відповідача внести зміни до ІКП ФОП ОСОБА_2 шляхом відображення сплати податкових зобов'язань зі сплати єдиного податку за четвертий квартал 2015 року в сумі 9247,08 грн. згідно платіжного доручення №122 від 02.10.2015 відповідно до призначень платежів.

зобов'язати відповідача внести зміни до ІКП ФОП ОСОБА_2 шляхом відображення сплати податкових зобов'язань зі сплати єдиного податку за перший квартал 2016 року в сумі 10943,40 грн. згідно платіжного доручення №54 від 23.06.2016 відповідно до призначень платежів.

скасувати (виключити) суми податкового боргу та пені, нарахованих на вказану суму з дати нарахування цих сум.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю підстав направлення позивачеві податкової вимоги у зв'язку з відсутністю у позивача податкового боргу на суму 9247,08 грн., оскільки позивачем вчасно сплачено єдиний податок за четвертий квартал 2015 року, що підтверджується платіжним доручення від 02.10.2015 №122. Неперерахування коштів до державного бюджету відбулось внаслідок порушення строку зарахування грошових коштів з боку ПАТ «Укрінбанк», яке з 24.12.2015 Правлінням Національного банку України віднесено до категорії неплатоспроможних. Про вказані обставини позивач повідомив податковий орган листом від 05.02.2016, крім того, позивач звертався до голови Наглядової Ради ПАТ «Укрінбанк» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації про неперерахування бюджетних коштів, але дані заяви залишені без задоволення, грошові кошти в бюджет не перераховані. Отже у позивача відсутня вина з непроведення оплати за єдиний податок за четвертий квартал 2015 року, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість формування відповідачем податкової вимоги від 27.04.2015 №236-23. Також є неправомірними дії відповідача із зарахування сплаченого позивачем 23.06.2016 єдиного податку за перший квартал 2016 року в сумі 10943,40 грн. як сплати попереднього платежу з цього ж податку.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 у даній справі (а.с.112) замінено відповідача - Світловодську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області правонаступником - Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що податковий орган при формуванні та надісланні позивачу податкової вимоги від 21.04.2016 діяв в межах повноважень та в порядку, передбаченому чинним законодавством, так як на той час позивач не сплатив єдиний податок за 4 квартал 2015 року. У спірному випадку невиконання банком умов платіжного доручення, згідно якому позивачем ініціювалась сплата податку, відповідно до ст. 129 ПК України є підставою для звільнення позивача тільки від відповідальності, яка включає нараховану пеню та штрафні санкції. В результаті аналізу положень ЦК України і ПК України суд першої інстанції зробив висновок, що не можна вважати завершеною сплату платником податків грошового зобов'язання у випадку невиконання банківською установою вимог платіжного доручення стосовно перерахунку податку.

Посилаючись на п. 87.9 ст. 87 ПК України, суд першої інстанції встановив, що відображення в картці позивача існування податкового боргу та його сплату відповідає дійсності. Крім того, ПК України не визначає обов'язку податкового органу приймати податкове повідомлення-рішення щодо сплати пені. Нарахування пені у картці не порушує права платника податків, оскільки правомірність таких дій встановлюється судом за позовом податкового органу про її стягнення. Водночас, приписи пункту 129.6 статті 129 ПК України допускають звільнення від сплати вже нарахованого штрафу та пені у випадку неперерахування банківською установою податку, при цьому таке рішення приймається податковим органом на підставі звернення платника податків, яке останній має право оскаржити до суду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою:

визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від 21.04.2016 №53-17 про сплату податкового боргу з єдиного податку в сумі 9247,08 грн.

визнати протиправними дії відповідача щодо відображення в ІКП ФОП ОСОБА_2 суми податкового боргу з єдиного податку за четвертий квартал 2015 року у сумі 9247,08 грн. та пені, нарахованої на цю суму з дати нарахування сум.

В апеляційній скарзі позивач наполягає, що ненадходження (не зарахування) коштів до бюджету сталось з вини банку, а не з вини позивача, тому на позивача не може бути покладена відповідальність за невиконання такого зобов'язання, оскільки в даному випадку позивач не допустив зі свого боку жодних порушень приписів чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

До початку судового засідання представником позивача подані додаткові пояснення із викладенням хронології подій, руху коштів по рахунку позивача в ПАТ «Укрінбанк».

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - суб'єкт підприємницької діяльності, є платником єдиного податку (а. с.18-19).

02.10.2015 позивачем до обслуговуючого банку - ПАТ «Український інноваційний банк» подано платіжне доручення № 122 на перерахування до бюджету платежу з єдиного податку за 4 квартал 2015 року у сумі 9732,00 грн., яке банком одержано, проте фактично не виконано (а.с.11).

Згідно наведених позивачем даних руху по рахунку позивача в ПАТ «Укрінбанк» вказана операція з перерахунку коштів в сумі 9732,00 грн. не проведена, зміна активів позивача не відбулась.

В подальшому в період з 13.10.2015 по 30.11.2015 ПАТ «Укрінбанк» здійснювались інші операції по рахунку позивача, в тому числі сплата єдиного податку за 3 квартал 2015 року в сумі 4920,00 грн.(13.10.2015).

За даними податкового органу, що містяться в інтегрованій картці платника з єдиного податку з фізичних осіб (а.с.133), вказана сума облікована 13.10.2015 як переплата, а 19.11.2015 по строку погашення податкового зобов'язання зарахована в рахунок сплати єдиного податку за 3 квартал 2015 року.

Відповідно до поданої позивачем до ПАТ «Укрінбанк» письмової заяви від 23.02.2016 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» листом від 03.03.2016 № 2075/082-16 повідомила позивача про віднесення банку до категорії неплатоспроможних постановою Національного банку України від 24.12.2015 №934, у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2015 № 239 про запровадження строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016 тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк».

Цим же листом акцентовано увагу, що відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації банком не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, оскільки вони є кредиторами банку, і роз'яснено позивачу його право звернутися до уповноваженої особи із заявою та документами, які підтверджують його кредиторські вимоги.

Із вказаних обставин, вбачається, що не проведення операції з перерахування грошових коштів позивача на суму 9732,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 02.10.2015 № 122 не пов'язано з віднесенням ПАТ «Український інноваційний банк» до неплатоспроможних з відповідними правовими наслідками.

Інші підстави не проведення банківської операції позивачем не зазначені, відповідні докази, в тому числі, на вимогу апеляційного суду не подані.

За правилами п.22.7 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Втім, як вбачається з платіжного доручення від 02.10.2015 № 122, одержаного банком 02.10.2015 (а.с.11), воно не містить жодних відомостей щодо причин його невиконання та/або повернення.

За даними податкового органу, що містяться в інтегрованій картці платника, на 19.02.2016 (день погашення самостійно визначеного податкового зобов'язання з єдиного податку за 4 квартал 2015 року) відображена сума самостійно визначеного позивачем податкового зобов'язання - 10181,44 грн., яке частково зменшено за рахунок наявної у позивача переплати, внаслідок чого залишилось несплаченим в установлений строк (обліковано відповідачем як недоїмка) - 9247,08 грн. (а.с.132).

21.04.2016 відповідачем сформовано та направлено позивачу податкову вимогу про сплату грошового зобов'язання з єдиного податку у сумі 9247,08 грн. (а.с.10).

23.06.2016 позивач сплатив єдиний податок за 1 квартал 2016 року у розмірі 10943,40 грн. (а.с.63-66).

Згідно даним інтегрованої картки платника податковим органом, з огляду на наявність недоїмки в розмірі 9247,08 грн., кошти у сумі 10943,40 грн. у відповідній частині спрямовані на погашення вказаної недоїмки, тобто сплату єдиного податку за 4 квартал 2015 року і нарахована пеня у сумі 195,86 грн. за період з 20.05.2016 по 22.06.2016 (а.с.132-133).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний погоджується з судом першої інстанції про правомірність формування відповідачем податкової вимоги від 21.04.2016 № 53-17.

Відповідно до п. 38.1ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням, наведеним у п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Наведені норми свідчать, що податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов'язку та виникнення у нього податкового боргу.

Отже, формування податкової вимоги можливе за наявності не сплаченої платником податків у встановлені законодавством строки суми узгодженого грошового зобов'язання.

Як встановлено вище, у спірній податковій вимозі сума боргу зі сплати єдиного податку в розмірі 9247,08 грн. є самостійно узгодженим грошовим зобов'язанням, несплаченим у встановлені законодавством терміни.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлює відповідальність суб'єктів переказу, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п.21.1 ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкритий його рахунок, розрахункового документа (в тому числі платіжного доручення).

При цьому, за визначеннями, наведеними в ст.1 цього Закону, ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу (п.1.15 ст.1);

переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі(п.1.24 ст.1).

Відповідно до п.22.4 ст.22 цього Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (пп.16.5.2 п.16.2 ст.16 вказаного Закону).

Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Виходячи з наведених правових норм, для здійснення сплати відповідних сум податкових зобов'язань платником будь-яких інших додаткових дій, крім подання платіжних документів до установи банку, чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, у разі невиконання банківською установою (з будь-яких причин) вимог платіжного доручення стосовно перерахунку податку не можна вважати завершеною сплату платником податків грошового зобов'язання, оскільки в такому випадку не відбувається рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача.

При цьому відповідно до норм чинного законодавства таке невиконання з вини банку не є законодавчо встановленою підставою для звільнення платника податку від виконання його податкового обов'язку.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що зазначена позивачем сума коштів 9732,00 грн. з банківського рахунку позивача списана не була, тобто банківська операція з переказу цих коштів не проведена, інші докази погашення позивачем самостійно визначеної суми грошового зобов'язання з єдиного податку за 4 квартал 2015 року сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні, вважається, що позивач фактично не виконав обов'язку зі сплати єдиного податку за 4 квартал 2015 року, тому формування відповідачем 21.04.2016 податкової вимоги № 53-17 є правомірним та обґрунтованим.

Також апеляційний суд вважає правильними дії відповідача щодо зарахування коштів, сплачених позивачем 23.06.2016 з призначенням платежу - «єдиний податок за 1 квартал 2016 року», в рахунок погашення податкового боргу за попередній період (4 квартал 2015 року).

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Стосовно нарахованої відповідачем пені апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 32 цього Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлена відповідальність банків при здійсненні переказу, за правилами якої банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Згідно п.129.6 ст.129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено, що несвоєчасна сплата платником податків грошових зобов'язань через порушення банком встановленого Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» строку зарахування відповідних платежів до бюджету не є підставою настання для платника податків негативних наслідків, передбачених Податковим кодексом України.

Оскільки в даному випадку відсутні докази ненадходження (не зарахування) коштів до бюджету з вини позивача, на нього не може бути покладена відповідальність за невиконання такого зобов'язання у вигляді пені, тому нарахування відповідачем пені на суму податкового боргу 9247,08 грн. за період з 20.05.2016 по 22.06.2016 в розмірі 195,86 грн. апеляційний суд вважає неправомірним і не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовний вимог в цій частині.

Суд першої інстанції виходив з того, що нарахування пені в інтегрованій картці платника не порушує права платника податків, оскільки правомірність таких дій встановлюється судом за позовом податкового органу про її стягнення.

За позицією суду першої інстанції приписи пункту 129.6 статті 129 ПК України допускають звільнення від сплати вже нарахованого штрафу та пені у випадку неперерахування банківською установою податку.

Проте, згідно наведеної норми платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, тобто за наведених у вказаній нормі обставин не здійснюється нарахування пені.

В підпункті 2 пункту 7 розділу ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, прямо встановлено, що пеня не нараховується за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів і інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, якщо таке несвоєчасне або неповне перерахування відбулось через порушення банком строків зарахування податків, зборів до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Стосовно порядку нарахування контролюючим органом пені суд першої інстанції вірно встановив, що Податковий кодекс України не визначає обов'язку податкового органу приймати податкове повідомлення-рішення щодо сплати пені.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаного Порядку («Інтегрована картка платника») з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП (інтегровані картки платника) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Пункт 2 розділу ІІІ цього ж Порядку встановлює порядок відображення в ІКП надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету та єдиного внеску, згідно пп.4 якого після рознесення сум до ІКП автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними главою 7 цього розділу, та проведення відповідних операцій щодо нарахування пені в ІКП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що позивачем вірно визначений спосіб захисту порушеного права як визнання протиправними дій відповідача щодо відображення в ІКП позивача пені, нарахованої на суму 9247,08 грн., за період з 20.05.2016 по 22.06.2016, оскільки нарахування пені здійснюється податковим органом безпосередньо в ІКП, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору і відповідно до ст..202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року у справі № П/811/652/16 скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Олександрійської (Світловодської) об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області щодо відображення в ІКП фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 пені, нарахованої на суму 9247,08 грн., за період з 20.05.2016 по 22.06.2016.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко