Справа № 582/292/17
Суддя: Петен Я. Л.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/9/17
Справа № 582/292/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року, Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Петен Я. Л

при секретарі - Гриценко К. Ф.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 115869 від 13.02.2017р., передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017р. ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 115869 від 13.02.2017р.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1, 24.12.2016р. о 16 год. 35 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вулиці Героїв Крут, здійснив рух прямо з полоси, яка дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 та п. 33.5.16 Правил дорожнього руху і за що на позивача було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

На думку позивача постанова є незаконною, винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні підтримує вимоги визначені у позові у повному обсязі та пояснює, що не розуміє в чому полягає порушення ним правил дорожнього руху, оскільки рух прямо ним було здійснено поза зоною дії дорожнього знаку 5.16, на який посилається в оскаржуваній постанові відповідач, інспектором поліції розмито та нечітко було сформульоване яке саме порушення було здійснено, зазначено, що було здійснено рух прямо з полоси, що дозволяє рух лише праворуч, в той час як у постанові зазначено про рух з полоси, яка дозволяє рух лише ліворуч. Також позивач зазначає, що з відеозапису неможливо встановити, що позивачем було здійснено будь яке порушення. Вказана справа про адміністравне правопорушення розглядалась відповідачем двічі, перший раз безпосередньо на місці зупинення транспортного засобу, за результатами чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255, 00 грн. Вказана постанова була оскаржена позивачем до Управління патрульної поліції в м. Суми і, за результатами розгляду скарги, була скасована з направленням справи на новий розгляд. Другий раз вказана справа розглядалась відповідачем в приміщенні Управління патрульної поліції в м. Суми, за результатами розгляду було знову накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. При винесенні працівником поліції постанови як при розгляді на місці зупинення транспортного засобу так і в приміщенні Управління патрульної поліції в м. Суми, не був допитаний свідок, який безпосередньо перебував у транспортному засобі позивача, не були вислухані та не враховані пояснення самого позивача, хоча останній категорично заперечував обставини, викладені в оскаржуваній постанові. Позивач вважає, що докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутні, що також вбачається і з самої постанови. Також наголошував, що працівниками поліції всупереч нормам діючого законодавства, не складався протокол, хоча ним оспорювалось вчинення правопорушення.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поштою надійшло заперечення проти позову, згідно якого, відповідач, з посиланням на норми Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та просить відмовити останньому у задоволенні позову. Також разом із запереченнями до суду відповідачем поштою був направлений диск відеозапису з нагрудної камери щодо вчиненого правопорушення.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для вирішення спору по суті, беручи до уваги, що розгляд справи вже відкладався у зв`язку з наданням можливсті відповідачу прибути особисто у судове засідання та у зв`язку з викликом за клопотаннями сторін свідків, який з боку позивача прибув у судове засідання, а з боку відповідача не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча викликався належним чином, а також положення ст. 171-2 КАС України щодо строку розгляду справ зазначеної категорії, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

З постанови інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 115869 від 13.02.2017р встановлено, що ОСОБА_1, 24.12.2016р. о 16 год. 35 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Суми по вулиці Героїв Крут, здійснив рух прямо з полоси, яка дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 та п. 33.5.16 Правил дорожнього руху.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України,юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 5.16 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 із наступними змінами та доповненнями, визначено дорожній знак «Напрямки руху по смугах», який застосовується для позначення кількості смуг і дозволених напрямків руху по кожній з них з метою забезпечення ефективного використання транспортними засобами, які рухаються в різних напрямках.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів Національної поліції, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33КУПАП).

Положення ст. 22 КУпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 70, 77, ч. 3 ст. 85, ст. 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ч. 1 ст. 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ст. 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в ч. 3 ст. 238), ч. 3 ст. 109, ст.ст. 110, 115, ч.ч. 1, 3 і 5 ст. 116, ч. 3 ст. 116-2, ч.ч. 1 і 3 ст. 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), ст.ст. 118, 119, ст.ст. 134, 135, 185-3, ст. 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), ст. 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається (ч. 1 ст. 258).

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 258).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ч. 3 ст. 258).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 6 ст. 258).

Таким чином, вище викладеними нормами чітко врегульовано випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ч. 2 ст. 279).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. ОСОБА_3 того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу ІІІ Інструкції).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12 розділу ІІІ Інструкції).

Разом з тим, суд зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці зупинення транспортного засобу 24.12.2016р., так і при новому розгляді вказаної справи вже в приміщені Управління патрульної поліції в м. Суми 13.02.2017р., не було допитано як свідка пасажира транспортного засобу позивача та не було враховано пояснення самого позивача, який заперечував факт вчинення правопорушення.

Враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення 13.02.2017р. відбувся за відсутності позивача, суд вважає, що належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз'яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка перебувала на той час у транспортному засобі позивача, пояснила, що працівники поліції зупинили автомобіль досить далеко за перехрестям вулиці ОСОБА_3 та проспекту Лушпи, позивач вийшов з автомобіля і спілкувався з працівниками поліції близько півтори години, вона залишалась весь час в автомобілі, до неї ніхто не звертався, будь яких пояснень не просив, на дорожні знаки уваги не звертала.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач здійснив рух прямо з полоси, яка дозволяє рух тільки ліворуч, чим порушив вимоги знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам».

В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази, які б безспірно підтверджували вищезазначені обставини, тобто, посвідчували об'єктивну сторону адміністративного правопорушення.

З технічного запису обставин скоєння позивачем правопорушення (запис нагрудної відеокамери відповідача), надісланого відповідачем суду для дослідження, також не вбачається порушення позивачем вимог взагалі будь-яких знаків дорожнього руху.

ОСОБА_3 того, як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова взагалі не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу положень ст. 70 КАС України, судом до уваги не приймаються.

Також відповідачем не надано доказів на спростування тверджень позивача, що на виконання вимог положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції до часу прийняття оскаржуваної постанови були з'ясовані інші обставини, щоб могли мати значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд на підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок доказування в справах даної категорії покладається на відповідача, вважає, що відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 251, 268, 280, 283 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем вимог п. 33.5.16 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 115869 від 13.02.2017р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю з огляду на приписи п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 159, 160 - 163, 171-2 КАС України, ст. ст. 7, 9, 22, 33, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 115869 від 13.02.2017р., передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - задовольнити.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР № 115869 від 13.02.2017р. - скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Я. Л. Петен