Справа № 814/2366/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 березня 2017 року Справа № 814/2366/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" до Баштанської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.02.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" до Баштанської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.02.2015 року.

Ухвалою від 07.12.2016 року суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Христофорівську сільську раду Баштанського району Миколаївської області.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що підставою для збільшення суми грошових зобов'язань згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки відповідача про невідповідність розміру орендної плати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України. На думку Баштанської ОДПІ розмір орендної плати не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі. Не погоджуючись з такими доводами позивач вказує на те, що розмір орендної плати встановлено договором оренди від 26.11.2012 р. у розмірі земельного податку, яку підприємство сплачує своєчасно. Зазначає, що зміни до Податкового кодексу України є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, однак не тягнуть автоматичного підвищення розміру орендної плати, встановленого у договорі оренди. Податковий кодекс України не містить норм, які б прямо зобов'язували учасників цивільних правовідносин вносити зміни до діючого договору у зв'язку із встановленням мінімального розміру орендної плати відповідно до пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України. В частині земельного податку, в розмірі якого визначено орендну плату, законодавство не зазнало змін, а тому підстави для донарахування орендної плати відсутні, у зв'язку із чим позивач звернувся за судовим захистом.

Від Баштанської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області до канцелярії суду надішли заперечення, відповідно до яких відповідач в задоволенні адміністративного позову просив відмовити, оскільки ТОВ "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" неправомірно здійснювало нарахування і сплату орендної плати за землі державної і комунальної власності за договором оренди землі від 26.11.2012 р. у розмірі земельного податку, замість встановлених з 01.04.2014 р. пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Представником позивача до канцелярії суду надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Представник Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, позов не заперечив, заяв та клопотань до суду не надходило.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2012 року між Христофорівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області в особі сільського голови ОСОБА_1 (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва обслуговування господарських будівель і споруд площею 0, 814 га. З пункту 2.3 вказаного договору вбачається, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2012 року не проведена. Крім того, орендна плата справляється виключно у грошовій формі в розмірі 4 ставки або (0, 78 грн. за 1 кв. м.), що начас підприсання цього договору складає 25 415, 52 грн. за кожний рік оренди. Згідно п.4.2 договору орендна плата вноситься орендарем до бюджету щомісячно за місцезнаходженням земельної ділянки у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 4.3 договору оренди від 26.11.2012 р. визначено, що перегляд розміру орендної плати, у випадках не передбачених діючим законодавством та цим договором, здійснюється за угодою сторін в письмовій формі. Крім того, пунктом 4.4 вказаного договору зазначено, що у разі проведення грошової оцінки земель в межах с. Христофорівка, розмір орендної плати буде встановлений виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до рішення Христофорівської сільської ради № 5 від 16.10.2012 року "Про затвердження технічної документації з нормативно - грошової оцінки земель с. Христофорівка, вирішено ввести в дію нормативно - грошову оцінку земель с. Христофорівка з 01.01.2014 року.

Рішенням Христофорівської сільської ради № 10 від 23.01.2013 року "Про встановлення орендної плати від грошової оцінки земельних ділянок на території села Христофорівка" вирішено з 1 січня 2014 року встановити розмір орендної плати за рік за земельну ділянку на території села Христофорівка: для комерційної діяльності - в розмірі 12% (землі роздрібної торгівлі); для комерційної діяльності - в розмірі 6 % (магазин -ритуальні послуги); для господарчої діяльності - в розмірі 10% (склади - переробки, склади - перевалки, землі зв'язку); для господарчої діяльності -в розмірі 6% (склади); для господарчої діяльності - в розмірі 3 % (водопостачання); для господарчої діяльності - в розмірі 1,5 % (землі сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і спорудами).

Відповідно довідки про нормативно-грошову оцінку землі, що видана Головним управлінням Держземагенства в Миколаївській області відділом Держземагенства у Баштанському районі від 17.02.2014 р № 290/01-36, нормативно-грошова оцінка за 1 кв. м. земельної ділянки, яка знаходиться на території Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області за адресою: с. Христофорівка, вул. Приінгульська, 82-а, з урахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки земель станом на 01.01.2014 року становить 37,75 грн.

Орендну плату за земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва обслуговування господарських будівель і споруд площею 0, 814 га у розмірі 3 відсотків встановлено додатковою угодою до договору оренди землі від 26.11.2012 року, що складає 11 522, 46 грн. з урахуванням індексу інфляції, лише 28 липня 2015 року.

Баштанською об"єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Миколаївській області проведено камеральну перевірку нової звітної податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності), вх. № НОМЕР_2 від 19.02.2014 року, з урахуванням уточнюючої податкової декларації за вх. № НОМЕР_3 від 17.12.2014 року за 2014 рік товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС", за результатами якої складено акт від 18.12.2014 р. № 477/15-36876807.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України в частині заниження розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, в результаті чого донараховано орендної плати за землю за період з 01.01.2014 р. по 30.11.2014 р. у сумі 17 335, 70 грн.

Дані висновки ґрунтуються на тому, що ТОВ "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" у період з 01.04.2014 р. по 30.11.2014 р. сплачувало орендну плату у розмірі земельного податку, в той час як пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України з 01.04.2014 р. встановлено мінімальний розмір орендної плати - не менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

На підставі викладеного, Баштанською ОДПІ прийнято податкове повідомлення -рішення від 18.02.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з орендної плати за землю на 21 669, 63 грн., з яких за основним платежем на 17 335, 7 грн., за штрафними санкціями на 4333, 93 грн.

Суд погоджується з таким рішенням відповідача з наступних підстав.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 р. № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV) слідує, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до п.1.1 ст.1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп.9.1.10 п.9.1 ст.9 ПК України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п.14.1 ст14 ПК України). Аналогічна норма міститься й у ст.21 Закону № 161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п.288.1 ст.288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України було визначено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пп.288.5.2 п.288.5 ст.288 ПК України).

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VІІ (далі - Закон № 1166-VІІ) внесено зміни до пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, а саме: встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі, Прикінцевими положеннями Закону № 1166 передбачено, що вказані зміни набирають чинності з 01.04.2014 р.

Отже, з 01.04.2014 року річна сума платежу орендної плати за землю не може бути меншою розміру, визначеного пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, а саме - 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Проаналізувавши наведені правові норми суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2014 р. у справі № 21-274а14.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином у разі, якщо розмір орендної плати за землю, який встановлено відповідним договором є меншим, ніж передбачено Податковим кодексом України, орендна плата має справлятися у розмірі, встановленому Податковим кодексом України.

Частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження протиправності та незаконності рішення відповідача, а в свою чергу відповідачем виконано вимоги ч.2 ст.71 КАС України.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про те, що при винесенні податкового повідомлення-рішення від 18.02.2015 року № НОМЕР_1 Баштанська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України. Відтак, підстави для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" та скасування вказаного рішення податкового органу - відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 14, 70-72, 79, 86,128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПРОДУКТСЕРВІС" до Баштанської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.02.2015 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва