Справа № 591/5411/16-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 р.Справа № 591/5411/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03.11.2016 по справі № 591/5411/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протииправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення до грошового забезпечення, з якої обчислюєтся пенсія за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також неврахування при обчисленні пенсії сум індексації грошових доходів населення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, передбачену п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів"; зобов'язання включити з 02 червня 2016 року до грошового забезпечення, з якої обчислюється пенсія за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та врахувати при обчисленні пенсії індексації грошових доходів населення, передбачену ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" на загальну суму 11667,97 грн. згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2014-2016 роки від 01.06.206 № 233/05-19, та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, передбачену п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" на загальну суму 19965,40 грн. згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2014-2016 роки від 01.06.206 № 233/05-19, а також здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням вказаних видів грошового забезпечення та фактично проведених виплат починаючи з 02.06.2016.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо неврахування при обчисленні призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" сум індексації грошових доходів населення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язано відповідача починаючи з 02 червня 2016 року здійснити нарахування та виплату пенсії військовослужбовця, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії суми індексації грошових доходів населення, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески, відповідно до довідки ГУ ДФС у Сумській області від 01 червня 2016 року №233/05-19 про додаткові види грошового забезпечення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. КАС України фіксування судового засідання 06.04.2017 за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що, ОСОБА_1 проходив службу в податковій міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області та відповідно до наказу № 108-0 від 26.05.2016 з 01.06.2016 звільнений у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпункт "б" (через хворобу) (а.с. 13).

Відповідно до повідомлення про призначення пенсії за пенсійною справою № НОМЕР_1 позивачу призначено пенсію за вислугу років з 02 червня 2016 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 12).

Додаткові види грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія позивача, визначено на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2014-2016 роки від 01.06.206 № 233/05-19, виданою Головним управлінням Державної фіскальної служби у Сумській області (а.с.16).

Не погодившись із розміром призначеної пенсії, 25.08.2016 позивач звернувся із скаргою на дії співробітників головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, вказавши, що при нарахуванні розміру пенсії не враховані фактично отримані ним в складі грошового забезпечення суми матеріальної допомоги на соціально-побутові питання та допомогу на оздоровлення, суми індексації грошового забезпечення, відповідно до грошового атестату № 06 від 01 червня 2016 року № 232/05-19 та довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2014-2016 років від 01 червня 2016 року №233/05-19, виданих ГУ ДФС у Сумській області (а.с. 17-22).

За результатами розгляду звернення позивача головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 06.09.2016 № 482/Б-11 надано відповідь, в якій повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії за умов, зазначених у зверненні ОСОБА_1 (а.с. 23-24).

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а тому головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області неправомірно відмовило у перерахунку пенсії з урахуванням цих видів грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зважає на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Положеннями ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що пенсія позивачу нарахована на підставі грошового атестату № 06 від 01.06.2016 (вих. № 232/05-19) та довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2014-2016 роки від 01.06.2016 № 233/05-19, виданою Головним управлінням Державної фіскальної служби у Сумській області.

У вищевказаній довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії вказані такі спірні виплати як матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, які виплачені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" на суму 19965,40 грн. та індексація грошових доходів населення на суму 11667,97 грн.

Оскільки позивач звільнений з податкової міліції головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, розмір його окладу та інші види виплат як особі рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання визначено згідно з додатками 56-59 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" .

Цією постановою також передбачено надання працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

На всі ці виплати нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки такі виплати не відносяться до переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі № 21-314а14.

Таким чином, оскільки єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був нарахований на всі виплати матеріальної допомоги та індексації, отриманих позивачем у період з червня 2014 року по травень 2016 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування сум зазначених виплат при обчисленні пенсії позивачу.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10.03.2015 у справі №21-70а15 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії військовослужбовця, в якій зазначено, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, інші види грошового забезпечення, за умови якщо з них сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення діючого законодавства та правові висновки Верховного Суду України, колегія суддів погоджується із висновком суду про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в частині включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія виключно додаткових видів грошового забезпечення, в той час як матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань є одноразовими виплатами та включення таких спірних виплат для обчислення пенсії суперечить ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, враховуюче те, що в силу вимог ст. ст. 161, 244-2 КАС України судом першої інстанції, з яким погодилася колегія суддів, враховано висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 10.03.2015 року у справі №21-70а15, в якій зазначено, що спірні виплати, за умови якщо з них сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія призначена відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

За наслідками зіставлення характеру спірних правовідносин та правових ситуацій, на підставі яких була сформульована вказана вище правова позиція Верховного Суду України та змісту спірних правовідносин у справі, що розглядається, колегією суддів не встановлено достатніх та належних мотивів, що дають право відступити від правової позиції, викладеної у вказаному рішенні Верховного Суду України.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03.11.2016 по справі № 591/5411/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017.